# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk muhare je mesnat, širok od 5 do 20 centimetara, redovito crvene boje s malo žute; pokriven je bijelim bradavičastim točkicama koje se prilično lako skidaju; za kišnih dana mogu se potpuno isplahnuti; rub klobuka je lagano ucrtan.

Listići su bijeli, prilično gusti, s kraćima pomiješani, široki do 1 centimetar, na oba kraja suženi.

Stručak je bijel, najprije pun, zatim šupalj; dno stručka je prilično odebljano i na gornjem dijelu narebran rukavac bijele boje.

Meso je bijelo, ispod kožice klobuka žućkastonarančasto, miris neodređen.

Spore su eliptične i bijele

Raste od ljeta do kraja jeseni u hrastovim, bukovim i crnogoričnim šumama. Raste u Europi, Africi i Americi od lipnja do kasne jeseni u brezovim, ali i mješovitim šumama, na sunčanim proplancima.

Plodno tijelo gljive sadrži niz toksičnih spojeva (muskarin, iboteničnu kiselinu, muscimol i muskazon)

muskarin - smanjuje srčani učinak, a dovoljno velikim unosom u tijelu može uzrokovati karakteristični uzorak trovanja i smrti

ibotenična kiselina - dekarboksilira se u muscimol tijekom procesa sušenja i ona je neurotoksična i uzrokuje smrt stanica mozga.

muscimol -glavna psihoaktivna tvar. Ima hipnotski učinak.

muskazon - produkt razgradnje ibotenske kiseline pod utjecajem ultraljubičastog zračenja (sunčeve svjetlosti). Početni sadržaj u plodnom tijelu je mali. Ima blagi psihoaktivni učinak.

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk može biti širine od 5 do čak 30 centimetara. U početku je zatvoren prema stručku, a poslije je nepravilno otvoren. Sivkastobijel, često s okerzelenkastim ili smeđastim daškom. Ispod klobuka se nalaze cjevčice koje su u početku žute, a potom postaju crvene kao krv.

Stručak je visok od 5 do 12 cm, a debeo od 5 do 10 cm, zadebljan pri dnu, ispod klobuka žut, prema dolje sve crveniji. Na njemu je vidljiv više ili manje izražen crvenkast, mrežast crtež.

Meso je bjelkastožuto, kad se slomi ili prereže poprima nijanse plave boje. Miris je gljive vrlo neugodan.

Ludara se najviše nalazi na području južne Europe. Raste u bjelogoričnim šumama ispod breze, hrasta i graba. Javlja se ljeti i početkom jeseni. Na sjeveru je Europe rijetka jer voli toplo, sunčano vrijeme.

Ludara je otrovna sirova i kuhana, uzrokuje povraćanja koja mogu potrajati i do šest sati. Na sreću, lako se prepoznaje, a vrlo rijetko ima smrtonosan ishod.

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk je širok od 3 do 10 centimetara, najprije polukuglast, zatim otvoren, za vlažna vremena malo ljepljiv, gol, bijel. Rub je tanak i gladak.

Listići su prilično gusti, bijeli i slobodni.

Stručak je visok od 4 do 10 centimetara, najprije pun, zatim šupalj i bijel. Dno stručka je zadebljano i povijeno u bijeli opnast ovoj; ispod klobuka nosi bijeli viseći vjenčić koji brzo prilegne uza stručak.

Meso je bijelo, mekano, bez osobita mirisa; zadah starih primjeraka dosta je neugodan.

Spore su bijele i loptasto-jajolike

Prilično je rijetka; najčešće raste u bjelogoričnim šumama od svibnja do jeseni.

Bijela pupavka je smrtno otrovna. Ima sindrom trovanja poput zelene pupavke. Prvi simptomi u obliku povraćanja, vrtoglavice, jakih bolova u trbuhu i proljeva jave se od 6 do 24 sata nakon što se pojede. Nakon 3 dana dolazi do zatajenja jetra i bubrega te naposljetku smrt.

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk šarene pečurke je širok od 5 do 15 centimetara, polukuglast, u sredini ravan, potom potpuno otvoren i malo ispupčen, tamnosmeđ, prema obodu svjetliji, u sredini gotovo crn.

Listići su gusti, prilično široki, najprije blijedoružičasti, zatim krasne crvenkaste boje i na kraju tamnosmeđi, gotovo crni.

Stručak je visok od 5 do 15 centimetara, na bazi zadebljan, cjevasto šupalj, bijel i sjajan, na uzdužnom presjeku začas požuti, osobito na dnu, prilično visoko nalazi se bijeli viseći vjenčić koji na dodir požuti.

Meso je bijelo ili malo žućkasto; osebujna žuta boja mesa vidi se na stručku, osobito pri dnu u gomoljastom zadebljanju; zadah je vrlo neugodan, sličan tinti.

Raste u skupinama na vlažnim šumskim terenima i po šumskim čistinama od lipnja do kraja rujna.

Šarena pečurka je otrovna. Međutim, treba napomenuti da postoji mnogo ljubitelja gljiva koji uporno tvrde da tu vrstu i njen bijeli oblik jedu bez ikakvih posljedica. Teška otrovnica svakako nije, ali nekim ljudima može naškoditi.

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk je širok od 6 do 15 centimetara, najprije zvonast ili jajolik, maslinastozelen, ponekad žutozelen, sivozelen ili smeđozelene boje; za kišnih dana malo ljepljiv, gladak, ali nije isključeno da se ponekad pronađe primjerak koji nosi bijelu krpu.

Listići su gusti, bijeli, vrlo meki, široki, odvojeni od stručka, zaokruženih krajeva.

Stručak je visok od 5 do 11 centimetara, prema klobuku tanji, bjelkast, s zelenkastim ili smeđim crtežom; pun pa zatim šupalj; u gornjem dijelu nalazi se bijel ili zelenkastožućkast viseći istrgani vjenčić; na dnu jako zadebljan.

Meso je bijelo, pod kožicom klobuka zelenožućkasto, miris neodređen i nenapadan. Okus slab, kiselkast

Spore su u masi bijele, okruglaste

Najčešće raste u svijetlim bjelogoričnim šumama, a ima je i u crnogoričnim šumama od ranog ljeta do jeseni.

Općenito je zbog nepažnje moguća zamjena s mladim pečurkama, no uvijek je potrebno na kraju pregledati ubrane gljive. Zelena je pupavka smrtno otrovna i u najmanjim količinama.

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk je širok od 5 do 12 centimetara, najprije polukružan, pa otvoren, smeđesive boje, u sredini tamniji, kožica svijetla i za kišnih dana lako ljepljiva.

Listići su gusti, bijeli, široki i ne drže se za stručak.

Stručak je visok od 6 do 15 centimetara bijel, kasnije šupalj, pri dnu tipično jako zadebljanje s ostacima ovoja, s 2 do 3 nježna prstenka.

Meso je bijelo, pomalo vlažno, u središtu klobuka malo tamnije, okus slatkast, zadah neodređen, u starih primjeraka neugodan.

Spore su eliptične, u masi bijele

Raste ljeti i u jesen po šumama i šumskim čistinama

Panterova muhara je smrtno otrovna, znakovi trovanja nastupaju za pola sata

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk otrovne pečurke je širok od 5 do 15 centimetara , najprije polukuglasto zvonolik, zatim spljošten, bijel, gladak; u sredini može biti smećkast, na dodir ubrzo postane žučkast.

Listići su gusti, nejednako dugi, najprije imaju crvenkasti ton koji s vremenom prelazi u čokoladnu boju.

Stručak je visok od 5 do 15 centimetara i do 2 centimetra debljine, dosta vitak, često puta zakrivljen i na dnu zadebljan, bijel, svilenast i gladak, najprije pun pa cjevasto šupalj; nosi čvrst i trajan vjenčić koji je s donje strane vidljivo čehast.

Meso je u pravilu bijelo, na presjeku prelazi lagano u žutu boju, što je osobito vidljivo i svojstveno na dnu stručka; miriše na tintu ili karbolnu kiselinu, što naročito dolazi do izražaja pri toplinskoj obradi (kuhanju).

Spore su ovalne, smeđe boje.

Raste u razbacanim skupinama ljeti i u jesen po parkovima, uz putove, rubove livada i po žbunju.

Ako presiječemo stručak i  stručak požuti, onda je zasigurno pečurka. Prema tome, treba biti naročito oprezan prilikom skupljanja svih vrsta jestivih pečurki.

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk sumporače je širok od 3 do 7 centimetara, najprije zvonolik, potom raširen, sumporastožut; na tjemenu malo ispupčen i nešto tamniji.

Listići su gusti, ravni, kod mladih gljiva sumporastožuti, zatim maslinastozeleni, a pod starost zelenkastocrni.

Stručak je visok od 3 do 5 centimetara, tanak, boje je kao i klobučić, prema dnu žućkastonarančast, vlaknast, gladak, iznutra šupalj s tamnim, crtastim

Meso je žuto, vrlo gorko; zadah je neugodan ali nije jako izražen.

Spore su jajolike, purpurnosmeđe boje

Raste na starim panjevima i korijenju raznog drveća od ranog proljeća pa do zime.

Sumporača je otrovna. U prevelikim količinama bi mogao imati smrtni završetak. Okus mesa je vrlo gorak, a ostaje i nakon kuhanja

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk je širok od 6 do 15 centimetara, čvrst, ispupčena tjemena, najprije uvijen, poslije vijugav i iscijepan rub, sive boje, svilenkastog sjaja.

Listići su blijedi, kasnije crvenkasti, gusti s kraćima pomiješani, nepravilno nazubljeni.

Stručak je visok od 6 do 12 centimetara , bjelkast, prema dnu nakaradno odebljan (ne uvijek), vlaknast, pun.

Meso je bijelo, čvrsto, jaka mirisa po svježem brašnu s neugodnim mirisom po rotkvi.

Spore su crvene, okruglasto uglate

Raste od ljetnih mjeseci do kraja jeseni grupno po listopadnim šumama (hrast, bukva), uz rubove šuma i u parkovima.

Olovasta rudoliska je teška otrovnica i sklona je izobličenju.

# data[].attributes.body
OPIS

Klobuk je širok od 5 do 8 centimetara, najprije okruglast, zatim stožast ili zvonolik, i na kraju otvoren, za vlažna vremena lagano ljepljiv, po suhom vremenu je sjajnosvilenkast, slabo mesnat, potpuno bijel, ponekad može u sredini biti slabo crvenkast, rub je gladak, vrlo često s visećim ostacima rukavca.

Listići su gusti, bijeli s malim dlačicama i zalijepljeni uz poneki ostatak rukavca.

Stručak je visok od 8 do 15 centimetara, ispod klobuka je tanji, vitak, u mladosti pun, kasnije šupalj, bijel, vjenčić je opnast, prilično krhak, osjetljiv i brzo prolazan; dno stručka gomoljasto zadebljano.

Meso je bijelo, mekano, vrlo neugodnog zadaha, neugodna okusa; ako se kuša vrhom jezika, ne smije se progutati.

Spore su bijele, prozirne, okrugle

Smrdljiva pupavka raste od proljeća do jeseni u vlažnim crnogoričnim, rjeđe u bjelogoričnim šumama na kiselom tlu. Prilično je rijetka, ali se ponekad mogu pronaći cijele skupine.

Za skupljače gljiva i ovdje prijeti velika opasnost od zamjene s jestivim šumskim pečurkama kao i kod bijele pupavke. Smrdljiva pupavka je smrtno otrovna.