# data[].attributes.body
Голодомор – одна з найстрашніших трагедій країни. Сподіваюся, що ця подія більше ніколи не повториться.

# data[].attributes.body
Голодомор в Україні 1932-1933 років визнається однією з найстрашніших трагедій в історії України. Його викликала політика колективізації, впроваджена сталінським режимом, а також конфіскація харчових продуктів, призначених для селян, на користь експорту за кордон. Мільйони людей загинули від голоду, і ця подія має велике вплив на пам'ять і свідомість українського народу.

Карен Топольян, 7-В

# data[].attributes.headline
День пам'яті жертв Голодомору

# data[].attributes.subject
День пам'яті жертв Голодомору

# data[].attributes.body
Голодомор — це геноцид української нації, вчинений в 1932–1933 роках. За цей час від голоду померло більше 7 мільйонів українців. Невинно загиблих людей вшановують хвилиною мовчання, а по всій країні запалюють свічку пам’яті.

Король Марія, 7-В

# data[].attributes.headline
Саме конфіскація всь

# data[].attributes.body
Саме конфіскація всього продовольства спричинила переростання голоду в голодомор. Основною причиною Голодомору була спланована конфіскація в селян зернових та всіх інших продуктів харчування, включаючи малопридатні та непридатні до споживання сурогати їжі. 22 січня 1933 року.

# data[].attributes.attachment_caption
У кожну четверту суботу листопада в Україні щорічно відзначається скорботна пам'ятна дата - День пам'яті Голодомору.                                           

# data[].attributes.headline
Голодомор - гірка пам'ять України: 1932-1933 р.р.

# data[].attributes.subject
Голодомор - гірка пам'ять України: 1932-1933 р.р.

# data[].attributes.body
Горирить свіча і огортається журбою.

Осінній день промерзлою ходою у серце стука, пам'ять про померлих, замучених голодним тридцять третім.

Ревюк Софія, 7-В

# data[].attributes.body
Голодомор 1932–1933 років – чорна сторінка в історії України. Десятиліттями згадки про голодний мор стиралися з пам’яті цілих поколінь. Водночас ретельно знищувалася й приховувалася інформація про організаторів та виконавців репресій. Все це жах , який не забуде жодне покоління. Білич Дарія 7-В.

# data[].attributes.headline
Це ніколи не має повто

# data[].attributes.body
Це ніколи не має повториться.Ми маємо вшанувати памʼять про тих хто пережив цю трагедію.

# data[].attributes.headline
День пам'яті жертв Голодомору 25.11.2023

# data[].attributes.subject
День пам'яті жертв Голодомору 25.11.2023

# data[].attributes.body
Найтрагічніші дні Голодомору розгорталися протягом 1932–33 років

# data[].attributes.headline
Україна пам'ятає

# data[].attributes.subject
Україна пам'ятає

# data[].attributes.body
Таке не повинно повторитись

# data[].attributes.headline
День пам'яті жертв Голодомору

# data[].attributes.subject
День пам'яті жертв Голодомору

# data[].attributes.body
"5 колосків"

У серпні 1932 року Сталін запропонував новий репресивний закон про охорону державного майна. Закон передбачав за такі порушення розстріл з конфіскацією майна або 10 років ув'язнення. Засуджені не підлягали амністії.

За каральним документом закріпилася народна назва "закон про п’ять колосків", оскільки винним у розкраданні державного майна фактично був кожен, хто без дозволу зібрав на колгоспному полі кілька колосків пшениці. За перший місяць було розстріляно щонайменше 250 людей, а за перший рік дії нового закону за ним засудили 150 000 осіб. Закон діяв до 1947 року, однак пік його застосування припав саме на 1932-33 рр.

Стойчева Рената, 7-В

# data[].attributes.headline
День пам'ять жертв голодомору.🌹

# data[].attributes.subject
День пам'ять жертв голодомору.🌹

# data[].attributes.headline
Голодомор в Україні

# data[].attributes.subject
Голодомор в Україні

# data[].attributes.body
У книзі "Золото – державі! Торгсин у радянській Україні (1931–1936)" Микола Горох розглядає історію організації, яка стала інструментом витягування цінностей з населення в ім'я прискореної військово-промислової модернізації СРСР. Автор використовує архівні документи, усні свідчення, мемуари та дослідження українських та зарубіжних вчених, щоб розповісти драматичну історію повсякдення українського суспільства під час Голодомору.

Незважаючи на те, що Торгсин, здавалося, втілював те, проти чого боролися більшовики - ринкові відносини, легальний обіг іноземної валюти та коштовних металів, спекуляцію, нагромадження капіталу, - сталінська влада без коливань використовувала мережу Торгсину для продажу продуктів харчування за найвищими експортними цінами в обмін на золото, срібло, валюту та інші цінності. У 1933 році Торгсин «мобілізував» в УРСР 8,5 тонн золота. Змушені обмінювати родинні реліквії на продовольство заради видимої надії на виживання, окремі родини та суспільство загалом втратили важливу частину родинної пам'яті та культурної спадщини, які формували національну ідентичність.

За словами Гороха, відновлення забутого та осмислення історії Торгсину доповнює картину сталінської політики творення голоду як складової геноциду в Україні. Це сприятиме утвердженню у сучасному світі розуміння цінності людської гідності та життя.