# data[].attributes.headline
Com aquesta activitat ajuda a créixer al jovent?

# data[].attributes.subject
Com aquesta activitat ajuda a créixer al jovent?

# data[].attributes.body
Pel seu futur.

De cara a quan treballin.

Fomentant un sentit positiu.

A madurar.

El respecte.

Millorant la visió que es té dels joves i a implicar-se a la comunitat.

A arrelar-se.

Compartir espais per trencar barreres i limitacions.

Que l'incivisme estigui mal vist, aïllar l'incivisme.

Generar actitud comunitària.

Creant consciència col·lectiva.

Sumant a agents del territori.

# data[].attributes.body
Ser protagonistes d'incidir al barri, adonar-se que tenen aquest poder.

Ser part.

Desenvolupar el sentiment de pertinença.

Fer visible, al context escolar, el model positiu.

Trencar estereotips.

Buscar el canvi d'actitud i la perspectiva de la comunitat.

Treballar amb el grup d'iguals.

Influència

Promotors de l'acció

# data[].attributes.body
Els i les joves aprenen que ells també formen part de la comunitat, que moltes vegades els exclou, aprenen que hi poden aportar.
Però és difícil saber si en un futur en tots s'haurà plantat la llavor per integrar l'ajuda comunitària en ells, encara que segur que en alguns sí.
Cal obrir la ment per veure possibilitats i vincles en xarxa en moltes de les activitats quotidianes.
Ampliant els ApS a les escoles, però també a la comunitat, a les entitats... trobant maneres de coordinar-se i treballar conjuntament ja que el potencial del joves és molt gran quan se'ls acompanya i això farà que en un futur siguin ciutadans compromesos amb els seus veïns i la seva societat.

# data[].attributes.headline
3 Com l'activitat ajuda a créixer al jovent?

# data[].attributes.subject
3 Com l'activitat ajuda a créixer al jovent?

# data[].attributes.body
El jovent creix, aprèn i desenvolupa habilitats i competències moltes vegades noves per a ells i elles. Tenen relació amb persones i experiències amb les quals no hi havien pensat mai. Ajuda a adonar-se de possibles possibilitats formatives i laborals i d'altres maneres d'aprendre.
Ajuda a adonar-se que ells i elles també poden ajudar a la comunitat i que de seguida estableixen relacions que abans no tenien.
Amb els cavalls aprenen relacions emocionals, a relaxar-se a, comunicar-se amb els animals de manera diferent.
També estableixen relació amb el voluntariat de les entitats i fundacions que ajuden a que aquests ApS es tirin endavant.

# data[].attributes.headline
2 com impacta aquesta activitat en la comunitat?

# data[].attributes.subject
2 com impacta aquesta activitat en la comunitat?

# data[].attributes.body
Les activitats d'Aps fa creure que les escoles poden ser diferents, poden utilitzar activitats i metodologies diferents molt útils per l'aprenentatge.
es parla sobre  les poques hores que es dediquen a l'assignaura de l'ESo i que moltes vegades acaba sent "encorsetada" sense tenir present els interessos del joves.
1.- Amb la Fact Fupar fent felices a les persones que hi han participat, tenint un mural de record que han exposat al seu centre i sentint-se molt estimats. Fent que els usuaris/es de Fupar se sentin molt bé podent ensenyar coses als joves. Creant relacions d'igualtat i d'aprenentatge comú.
2.- Ajuda a que la resta d'usuaris/es tinguin les instal·lacions preparades quan hi van a fer les sessions.
3.- Les actuacions han impactat molt, ja que han permès que els usuaris/es de la Llançadora puguin gaudir d'allò que els joves han posat apunt en l'edifici. És un Aps en què els resultats es veuen a l'instant i són agraïts
4.- El grup de joves forma part de la comunitat de l'horta dinamitzant el dia a dia, ja que usuaris/es d'aquesta edat no hi havia. A més col·laboren en tasques comunitàries d'altres parcel·les.

# data[].attributes.body
Els joves fan diferents serveis ens els ApS de l'ENOE:
1.- Plasmar les històries de vida amb els usuaris de Fupar, a través d'eines informàtiques.
2.- Els joves aprenen a relacionar-se amb els cavalls, des de la vessant de l'equinoteràpia i de la cura de l'animal: raspallat, cura de les ferradures, etc. ajuden a tenir les instal·lacions en condicions pels cavalls (treure pedres del camp, tallar branques, etc.)
3.- Els joves preparen els materials i els espais per pintar i pinten les parets de la LLançadora. Posteriorment són responsables de mantenir nets els utensilis que hagin utilitzat.
4.- A l'horta comunitària fan accions per posar apunt el tros de parcel·la cedit, preparen el reg, van a buscar canyes, planten segons l'època, conserven les plantes que van creixent i també col·laboren en un tros de parcel·la comunitària.
5.- Amb la gent gran ajuden als avis a distreure's, parlen amb ells, juguen, fan manualitats...

# data[].attributes.body
Sumant a tothom.

Quants més millors.

Valorant el treball ben fet.

Sentint que això que fem és positiu per a tothom.

Que no només sigui una cosa de joves , que la responsabilitat és compartida amb tota la comunitat. La responsabilitat és de tots.

Abordant tot plegats.

No deixant als joves que es sentin sols.

Cuidant la base, que són els joves, entre tota la comunitat.

Present i futur conjunt.

Fent xarxa, pares, amics.

Que corri la veu.

Que l'actitud continuï fora.

Que es puguin mantenir els projectes, donar espais als alumnes perquè tinguin una veu.

# data[].attributes.headline
Com impacta aquesta activitat a la comunitat?

# data[].attributes.subject
Com impacta aquesta activitat a la comunitat?

# data[].attributes.body
Molt positivament.

Són pioners, fan taca d'oli a la resta de Districtes.

Visualitzant la tasca a tota la comunitat.

# data[].attributes.body
Can Palet
Procés participatiu districte III
Proposta AFA
Proposta de pertinença d arrelament
QUIN SERVEI FAN ELS JOVES?
relleu generacional, escolta, col·laboració activitats barri, activitats conjuntes, vincle afectiu, atenció, ...ajuda a la gent gran, millorar la salut emocional de la gent gran
COM IMPACTA AQUESTA ACTIVITAT EN LA COMUNITAT?
Coneixença, treball en xarxa, solidaritat social, potenciar els valors de convivència, sentiment de vàlua de la gent gran, sentiment de pertinença, arrelament, aprenentatge vivencial,
COM L ACTIVITAT AJUDA A CRÉIXER EL JOVENT?
Entenent el context on viuen de primera mà, increment d'expectatives, identitat de barri, conèixer la història del barri,  identificació social, ecosistema educatiu de comunitat
I DESPRÉS QUÈ, COM AJUDEM EL JOVENT AMB AQUEST ESPERIT COL LABORADOR?
potenciar vincle, continuar els cursos vinents, vincle amb les entitats, fer altaveu,

# data[].attributes.body
Sessió de treball Trepitgem el barri, en el marc de la 12a Jornada d'ApS.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aprenentatge Servei

L'aprenentatge servei és una proposta educativa que combina processos d'aprenentatge i de servei a la comunitat en un sol projecte ben articulat en el qual els participants es formen tot treballant sobre necessitats reals de l'entorn amb l'objectiu de millorar-lo.

# data[].attributes.attachment_link.description
El Centre Promotor de l'ApS és una associació de persones físiques constituida per impulsar l'aprenentatge servei. La seva finalitat és promoure l'estudi, la difusió, la formació, el desenvolupament d'experiències d'aprenentatge servei i la creació de xarxes territorials que facilitin el seu arrelament local, així com la seva continuitat i sostenibilitat.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'any 1965, Paulo Freire va escriure 'L'educació com a pràctica de la llibertat', un cant a l'esperança dels pobles oprimits i una oportunitat per llegir l'educació en clau alliberadora. Tot i els anys que fa de la proposta, i de les nombroses pràctiques que ha generat arreu, és obvi que no la podem considerar, ni de bon tros, obsoleta.

L'educació com a pràctica de llibertat fracassa cada vegada que un adolescent abandona els estudis prematurament o deixa l'escola sense tenir un horitzó de vida que consideri paga la pena perseguir; l'educació com a practica de llibertat s'esguerra quan un jove finalitza la seva formació obligatòria i es veu abocat al fracàs, quan pensa que no és capaç de trencar un sostre de vidre que li arriba imposat. Cada vegada que l'educació no dona l'oportunitat de capgirar una realitat que limita i oprimeix s'apropa més a una pràctica reproductora que a una pràctica de llibertat.

Si bé l'educació alliberadora és sempre necessària, ho és de manera especial per aquells col·lectius víctimes de la injustícia i de la desigualtat social. Nens i nenes que creixen en entorns empobrits i que només l'educació els pot ajudar a tombar el destí al que semblen condemnats, un destí que perpetua la situació de marginalitat i d'exclusió en la que viuen les seves famílies. Sabem que pertànyer a entorns amb baixos nivells socioeconòmics, ser estranger -i pobre- o formar part de minories ètniques complica la vida i redueix les possibilitats d'èxit. I és en aquests entorns on l'educació hauria d'esdevenir una palanca de canvi que, com deia l'exministre argentí Juan Carlos Tedesco, pugui capgirar la profecia del bressol.

Són molts els factors i les condicions que contribueixen a fer de l'experiència educativa una experiència de llibertat. I és evident que no hi ha una única manera de concretar-la. La particularitat de cada context, el currículums, les metodologies, les relacions, les pràctiques, les normatives, la relació amb les famílies, o la implicació en l'entorn són alguns dels elements que permeten combinacions creatives i diverses donant lloc a experiències úniques.

Amb la voluntat de posar el nostre gra de sorra a una educació que obri espais de llibertat i permeti desafiar el destí recuperem tres idees que no per conegudes donem per implementades. Són idees que pretenen ajudar els joves en tres direccions: a despertar d'una vida anestesiada, a descobrir i gaudir de l'alteritat i a connectar-se amb la comunitat.

Despertar d'una vida anestesiada

Amb expressió "vida anestesiada" ens referim a la l'actitud conformista d'alguns joves que aparentment accepten sense revelar-se el futur de baixes expectatives que el destí els ofereix. Incapaços de reaccionar a unes circumstàncies clarament adverses es mostren apàtics i indiferents a tot allò que els envolta, també a les decisions que deixen en mans d'altres persones i que afecten directament les seves vides. L'acceptació passiva de les desigualtats per part de qui les pateix és una de les conseqüències més dures quan l'educació no aconsegueix esdevenir una pràctica de llibertat.

Per ajudar a revertir aquesta situació calen propostes que facilitin la pressa de consciència però que alhora generin espurnes d'esperança. Des de l'àmbit de l'educació en valors trobem un bon grapat de metodologies -com ara els exercicis de comprensió crítica, d'auto-coneixement, la discussió de dilemes morals, les tutories en grup, o les activitats dialògiques, entre d'altres- que poden convidar als joves més vulnerables a fer de les seves vides agitades existències agitadores que els permetin entendre la realitat, qüestionar les seves condicions de vida i comprometre's a canviar-les si consideren que aquestes són injustes.

Descobrir i gaudir de l'alteritat

El neuròleg i psiquiatra Boris Cyrulnik afirma en el seu llibre Autobiografia de un espantapájaros que un món pervers és un món sense l'altre. Una frase que adquireix un significat especial si l'apliquem al món dels adolescents en risc d'exclusió, per a qui la soledat existencial és una constant vital. A nivell familiar, els seus progenitors viuen al límit i no poden atendre les necessitats dels fills que creixen afrontant sols situacions que els depassen. Tampoc les seves amistats, vinculades a entorns marginals, els poden ajudar a deixar enrere una realitat empobrida que els impedeix avançar.

Sentir-se acompanyat, recolzat i reconegut és una experiència humana que sovint sorgeix de manera espontània en espais de relació natural. També és una experiència educativa que convé cuidar, especialment quan es detecten carències.

Els Grups d'ajuda Mútua (GAM) són una resposta eficient, útil i solidària per afrontar el mon amb l'ajut dels altres. Les Plataformes d'Afectats per la Hipoteca (PAH) o els Alcohòlics Anònims són referents d'aquesta pràctica que posa de manifest el poder dels iguals. En l'àmbit de l'educació social, els Grups d'ajuda Mútua són encara poc freqüents malgrat el seu potencial a l'hora d'afrontar i superar la pròpia fragilitat mentre s'ajuda a tirar endavant als companys. El recolzament i reconeixement dels iguals complementen les relacions de confiança entre educadors i joves, molt més treballades en la majoria de centres.

Connectar-se amb la comunitat

L'educació mai no podrà compensar les desigualtats d'origen si no és capaç de incorporar els nois i noies més vulnerables com a membres de ple dret a la comunitat. I això no es pot fer únicament des de l'interior dels centres. Cal donar als adolescents oportunitats reals de connectar-se amb l'entorn i de contribuir amb el seu esforç a millorar-lo, animar-los a assumir un paper actiu en el seu futur però també en el futur col·lectiu de la comunitat.

Les experiències d'aprenentatge servei, a les quals s'han destinat diferents aportacions en aquest mateix blog, han suposat un ajut per obrir els centres educatius al medi i afavorir que infants i joves es percebin com a part d'aquest, i es comprometin en la cerca de solucions a problemes que estan al seu abast. També la incorporació de l'aprenentatge servei en la intervenció amb adolescents en risc d'exclusió ha posat de manifest l'impacte que les accions de servei han tingut en el seu desenvolupament. Descobrir-se com a membre útil, positiu i capaç d'aportar quelcom bo als altres eixampla les expectatives de futur -sovint molt pobres- i ajuda a formar-se una personalitat més activa i inconformista amb el status quo.

I per acabar, recordar que desafiar el destí, és un repte massa gros perquè ningú el pugui entomar sol. Calen processos de pressa de consciència, relacions de reciprocitat i l'estima dels altres però també és necessari el caliu, la comprensió i la generositat de la comunitat que acull, i que en el seu gest d'acollida es fa millor, més rica, més diversa i més inclusiva.

# data[].attributes.attachment_link.title
Desafiar el destí - ApS i Educació en Valors

# data[].attributes.attachment_link.description
L'any 1965, Paulo Freire va escriure 'L'educació com a pràctica de la llibertat', un cant a l'esperança dels pobles oprimits i una oportunitat per llegir l'educació en clau alliberadora. Tot i els anys que fa de la proposta, i de les nombroses pràctiques que ha generat arreu, és obvi que no la podem considerar, ni de bon tros, obsoleta.

# data[].attributes.headline
Article: L'art de crear zones de comfort.

# data[].attributes.subject
Article: L'art de crear zones de comfort.

# data[].attributes.body
https://www.senderi.org/cat/articles/159/lart-de-crear-zones-de-confort

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Xus Martín / Sortir de la zona de confort ha esdevingut una expressió que avisa del perill d'acomodar-se a una situació que pot resultar limitadora i impedir créixer i desenvolupar-se. Avui, però, ens hi volem acostar per defensar que abans de sortir de la zona de confort és interessant entrar-hi.

Sortir de la zona de confort ha esdevingut una expressió que repetim contínuament per advertir del perill d'acomodar-se a una situació que, per coneguda, pot resultar limitadora i impedir a una persona créixer i desenvolupar-se. És obvi que estem d'acord amb el missatge que vol transmetre. Ara bé, avui ens prenem la llicència d'acostar-nos-hi amb una mirada crítica per defensar que abans de sortir de la zona de confort és interessant entrar-hi.

Si cerquem la paraula confort en el diccionari, trobem referències a "allò" que proporciona comoditat i benestar. Ja es tracti d'un objecte físic o d'una circumstància, el confort ens aporta sentiments de seguretat. No cal dedicar gaire temps a justificar que una part important dels infants i joves de la nostra comunitat no viuen en situacions de confort. I no només perquè el nivell socioeconòmic de les seves famílies no els ho permet (d'això en podem parlar un altre dia), sinó que tampoc no han trobat a l'escola un lloc confortable on sentir-se a gust i segurs. Per contra, la inestabilitat sembla definir el seu dia a dia, i s'agreuja amb sentiments de desassossec que irrompen amb força els primer anys de l'adolescència. És per això que defensem una intervenció orientada a fer dels centres educatius zones de confort en la vida dels adolescents, especialment d'aquells que tenen una realitat personal i familiar més complicada.

En parlar de zones de confort ens agrada pensar en entorns que permetin als adolescents reposar, agafar aire, recompondre experiències del passat, orientar la seva vida, recuperar la confiança en si mateixos i en el altres, projectar un futur esperançat i realista i, com a conseqüència de tot plegat, iniciar un camí de transformació personal. Una zona de confort hauria de ser una oportunitat per aturar-se i posar ordre al garbuix intern que té atabalats, i a vegades immobilitzats, els joves. Perquè això sigui possible creiem que la zona de confort ha de garantir la presència de tres elements que es reforcen entre si i ajuden a generar sentiments de benestar i seguretat. Aquests elements són: un sistema de pràctiques educatives, relacions de confiança amb els docents i l'ajuda entre iguals.

Un sistema de pràctiques educatives dissenyat amb la voluntat que els joves puguin entrenar competències, adquirir coneixements i desenvolupar valors. La participació en pràctiques els situa en un rol actiu, el d'aprenents que es formen amb la guia d'un adult que té un bon domini dels continguts que es treballen i de les destreses que han d'adquirir, però també amb el suport de companys que es troben en situacions similars. És així com les bones pràctiques incorporen una vessant col·lectiva i algun tipus de projecció social que depassa l'interès estrictament acadèmic. Els adolescents en descobreixen el sentit a mesura que s'esforcen per superar els reptes que la pràctica els planteja.

Les relacions de confiança amb els docents aporten als joves sentiments de seguretat. Poder comptar amb un adult per compartir neguits, experiències que fan mal, fracassos a mig pair i projectes incipients ajuda a viure amb més serenor. Però la convivència amb els adults ha estat molt conflictiva per alguns adolescents, i no volen cap relació propera amb ells. Malgrat la dificultat, cal esforçar-se per reconstruir vincles personals que quan s'aconsegueixen són altament gratificants per als noi i noies, en descobrir un nou i potent recurs per afrontar el futur amb menys soledat i més esperança.

L'ajuda entre iguals apodera els joves. Entendre que els companys no són una amenaça per al benestar individual sinó persones disposades a donar un cop de mà quan se'ls necessita, transforma la percepció que els adolescents tenen d'un determinat entorn. Les relacions de cooperació distenen l'ambient, són font de plaer i d'alegria i obren la porta a l'amistat. També apoderen els nois i noies en la mesura que descobreixen que junts poden aconseguir fites que cap d'ells no aconseguiria sol. Tot i el potencial formatiu que tenen les relacions de cooperació, sovint es confia massa en la seva aparició espontània i són poques les activitats que es programen amb aquesta finalitat. Però el cert és què les conductes cooperatives també són fruit de l'aprenentatge i calen actuacions decidides a facilitar-les. De l'abundància de relacions d'ajuda entre iguals depèn, en bona part, la creació d'entorns educatius càlids i confortables.

I acabem comentant un nou projecte de l'equip educatiu de Cruïlla, expert en l'art de crear zones de confort per a adolescents i joves en risc d'exclusió. Es tracta de Cruïlla al punt, una escola de cuina restaurant oberta a la comunitat i situada al districte de Nou Barris de Barcelona. Al llarg de dues hores vam poder observar nois i noies clarament implicats en les activitats que realitzaven -cuinar i servir taules. Vam trobar adults que donaven suport a la feina dels joves, minimitzant errors i animant-los a superar-se, i usant l'humor i l'afecte per fer qualsevol observació. I també vam poder conèixer un sistema d'ajuda entre els joves amb més experiència i els seus companys novells. Distingits pel color de la samarreta assumien funcions diferents, totes imprescindibles per a la bona marxa del restaurant.

Cruïlla al punt, una zona de confort per als adolescents i joves que allà es formen i un espai càlid i confortable per als seus comensals. Molt recomanable.

Febrer de 2019

Més continguts sobre:
treball comunitari, educació inclusiva, exclusió

# data[].attributes.attachment_link.title
L'art de crear zones de confort · Senderi

# data[].attributes.attachment_link.description
Sortir de la zona de confort ha esdevingut una expressió que avisa del perill d'acomodar-se a una situació que pot resultar limitadora i impedir créixer i desenvolupar-se. Avui, però, ens hi volem acostar per defensar que abans de sortir de la zona de confort és interessant entrar-hi.

# data[].attributes.headline
30 anys transformant persones i ciutats per a un món millor

# data[].attributes.subject
30 anys transformant persones i ciutats per a un món millor

# data[].attributes.attachment_link.title
30 anys transformant persones i ciutats per a un món millor

# data[].attributes.headline
Escola Auró, Gent Gran Can Palet, Districte 3

# data[].attributes.subject
Escola Auró, Gent Gran Can Palet, Districte 3

# data[].attributes.headline
INS Can Roca, AAVV, Policia Municipal, Districte 5

# data[].attributes.subject
INS Can Roca, AAVV, Policia Municipal, Districte 5

# data[].attributes.body
1. Quin servei fan els joves?

2. Com impacta aquesta activitat en la comunitat?

3. Com l’activitat ajuda a créixer al jovent?

4. I desprès, què? Com ajudem al jovent a cultivar aquest esperit integrador?

# data[].attributes.body
1. Quin servei fan els joves?

2. Com impacta aquesta activitat en la comunitat?

3. Com l’activitat ajuda a créixer al jovent?

4. I desprès, què? Com ajudem al jovent a cultivar aquest esperit integrador?

# data[].attributes.body
1. Quin servei fan els joves?

2. Com impacta aquesta activitat en la comunitat?

3. Com l’activitat ajuda a créixer al jovent?

4. I desprès, què? Com ajudem al jovent a cultivar aquest esperit integrador?

# data[].attributes.body
1. Quin servei fan els joves?

2. Com impacta aquesta activitat en la comunitat?

3. Com l’activitat ajuda a créixer al jovent?

4. I desprès, què? Com ajudem al jovent a cultivar aquest esperit integrador?

# data[].attributes.attachment_link.description
www.terrassa.cat needs to review the security of your connection before proceeding.

# data[].attributes.headline
Llegiu l’article sobre la Biblioteca Humana

# data[].attributes.subject
Llegiu l’article sobre la Biblioteca Humana

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El projecte de Biblioteca Humana es fa dins la matèria de Servei Comunitari i seguint la metodologia d'APS (Aprenentatge i Servei). Aquesta metodologia permet aprenentatges més significatius i basats en les necessitats que hi ha a l'entorn de l'alumnat.

Gràcies a la proposta de l'entitat de justícia global, Unipau, hem pogut implementar aquest Servei Comunitari durant 10 setmanes amb tot l'alumnat de 4rt d'ESO. Les sessions inicials es van basar en la sensibilització i detecció i les darreres sessions van ser d'organització de l'esdeveniment de la Biblioteca Humana on van poder conèixer les 6 persones llibre que explicarien el seu relat de vida.

El dia de l'esdeveniment va ser el 28 d'abril on l'alumnat de 4rt d'ESO va poder culminar aquest acompanyament amb les persones llibre i dinamitzar la sessió. Els participants (lectors) va ser alumnat del mateix centre de 3r d'ESO i de 1r de Batxillerat i els bibliotecaris i bibliotecàries van ser alguns profes de l'equip docent implicats en el projecte.

Aquesta edició, 2022-23 ha estat possible gràcies al finançament de l'Ajuntament de Terrassa (àrea Solidaritat i Cooperació Internacional)

Amb aquest vídeo del dia de l'esdeveniment es pot veure millor en què va consistir i els testimoni de les educadores i persones llibre que van participar.

# data[].attributes.attachment_link.title
Biblioteca humana, un projecte amb UniPAU sobre relats de procesos migrants

# data[].attributes.attachment_link.description
El projecte de Biblioteca Humana es fa dins la matèria de Servei Comunitari i seguint la metodologia d'APS (Aprenentatge i Servei). Aquesta metodologia permet aprenentatges més significatius i basats en les necessitats que hi ha a l'entorn de l'alumnat.

# data[].attributes.body
1. Quin servei fan els joves?

Els instituts fan la matèria de Comunitari amb la Biblioteca Humana i el connecten amb el Currículum Educatiu a 4ESO. També van ajudar alumnat de 3ESO i 1Batxillerat que va conèixer les experiències. Es vam sentir molt connectats amb les Persones Llibre que vam participar i sentien les seves experiències de manera molt propera.

Aprenen continguts durant 10 sessions i preparen la Jornada de la Biblioteca Humana on es presentaran totes les vivències de les Persones Llibre.

# data[].attributes.body
2. Com impacta aquesta activitat en la comunitat? Ofereix espais per ajudar a la gent a expressar com se sent. Genera connexió i ajuda a fer comunitats més humanes. Trenca estereotips i fa unir a la gent. Unipau ajuda als instituts a buscar Persones Llibre, que explicaran les seves històries de discriminació, violència o rebuig.

La comunitat pot trobar connexions amb les persones i les entitats de la ciutat.

# data[].attributes.body
3- Com l’activitat ajuda a créixer al jovent?

Reben atenció per explicar la seva història. Fomenta les relacions interpersonals i l’escolta activa. Genera confiança i seguretat. Es treballa l’empatia i el guariment, els estereotips, la discriminació…

Es tracten les migracions, la diversitat, la discriminació, les masculinitats alternatives.

Una exalumna de l’Institut Santa Eulàlia provinent de Senegal va ser Persona Llibre i va compartir la seva història de transculturalitat i lluita LGTBI. Va experimentar la lluita entre la seva cultura i els nous paradigmes que es va trobar aquí.

Els alumnes lectors s’obrien i s’apropiaven de les històries de les Persones Llibre. Després alguns s’apropaven a les persones llibre i compartien les seves pròpies històries molt similars a les que havien escoltat.

Reben aprenentatge Vivencial i socioafectiu: aprenem amb les relacions humanes. També els ajuda a redactar les històries per la revista de l’institut, sovint històries tràgiques amagades darrera de persones que no donen aquesta impressió.

S’aprén resil.liència.

# data[].attributes.body
4- I desprès, què? Com ajudem al jovent a cultivar aquest esperit integrador?

En el vídeo adjunt es veuen els testimonis de dues persones llibre que parlen del valor terapèutic d’explicar la teva història personal.

És important crear diàleg i debat entre el jovent per prevenir situacions traumàtiques. L’empatia pot ajudar a guarir ferides diverses.

El jovent pot descobrir entitats a la ciutat que els poden ajudar en els seves pròpies històries.
Els estudiants de 3ESO
Altres entitats de la ciutat també poden obrir biblioteques humanes i ampliar el seu impacte.