# data[].attributes.body
Hallgassátok meg a mesét, majd beszéljetek a három fenyőről a mese alapján!

B. Radó Lili: Három fenyőfa

Három fenyőfa állt egy dombtetőn.

A legnagyobbik fa szép és egyenes volt, erős, messze nyúló ágai voltak. A kisebbik fenyő nem volt olyan terebélyes, de napról napra fejlődött és növekedett. A harmadik fenyő azonban igazán nagyon kicsi volt, vékony törzsű és egészen alacsony.
- Bárcsak olyan nagy és erős lennék, mint a Legnagyobb fenyő. - sóhajtotta ez a kicsike fa.
Nagyon hideg tél volt ebben az esztendőben. A földet belepte a hó. Karácsony közeledett.
- Bárcsak eljönne értem Télapó, és elvinne karácsonyfának ! - sóhajtott a Legnagyobb fenyő.
- Bárcsak engem vinne ! - mondta a Kisebbik fenyő.
- Bárcsak engem választana ! - kívánta a Harmadik Fácska.
Egy napon fázós kismadár jött szökdécselve feléjük. Megsérült a szárnya, s ezért nem tudott repülni.
- Kérlek Legnagyobb fenyő, itt maradhatnék az ágaid közt ? - szólította meg félénken a kismadár a fát.
- Nem lehet ! - mondta a Legnagyobb fenyő- Nem használhatok madarakat az ágaim közt, mert éppen karácsonyfának készülök.
- Pedig úgy fázom - panaszolta a kismadár, a Legnagyobb fenyő azonban nem is válaszolt.
Így hát a törött szárnyú kismadár odább ugrált a Kisebbik fenyőhöz.
- Kedves Kisebbik fenyő megengednéd, hogy itt maradjak az ágaid között ? - kérdezte.
- Nem ! - felelte a Kisebbik fenyő. - Nem ringathatok semmiféle madarat az ágaim között, mert hátha éppen most vinne el valaki karácsonyfának.
Ekkor szegény didergő kismadár tovább ugrált a Harmadik Fácskához.
- Drága kicsi fenyő, itt maradhatnék az ágaid között ? - kérdezte.
- Hogyne maradhatnál kismadár - felelte a Harmadik Fácska. - Búj csak egészen hozzám. Majd megmelegítelek, amennyire csak tőlem telik.
A kismadár felugrott a Harmadik Fácska ágai közé, ott nyomban el is aludt. Hosszú idő múlva a Harmadik Fácska édes, halk csengettyűszót hallott. A hangok egyre közeledtek, már egészen ott hallatszottak a dombon. Elhagyták a Legnagyobb fenyőt, elhaladtak a Kisebbik fenyő előtt is, de amikor a Harmadik Fácska elé értek, elhallgattak.
Mind a három fácska látta az apró csengettyűket. Egy rénszarvas húzta szép, kicsi szánkón csüngtek, amelyből most kiszállott az utasa.
- Télapó vagyok- mondta - Karácsonyfát keresek egy nagyon kedves kicsi gyermek számára...
- Vigyél engem ! - kiáltotta a Legnagyobb fenyő.
- Engem vígy ! - ágaskodott a Kisebbik fenyő.
A Harmadik Fácska azonban meg sem szólalt.
- Te nem szeretnél eljönni ? - kérdezte tőle a Télapó. v - Dehogynem ! Nagyon szeretnék - felelte a Harmadik Fácska - De hát itt kell maradnom , hogy vigyázzak erre a beteg kismadárra. Éppen elaludt.
- Kicsike fa - mondta a Télapó - te vagy a legszebb fácska a világon ! Téged viszlek magammal.
Azzal gyöngéden kiemelte őt a földből, olyan óvatosan, hogy az ágai közt megbúvó kismadár fel sem ébredt. Aztán szánkójába állította a csöpp fenyőt a kismadárkával együtt, majd maga is beült mögéjük. És a kicsi szánkó ezüstös csengettyűszóval tovasuhant velük a karácsonyi havon...

# data[].attributes.headline
Tanuljátok meg azt a verset, amelyik jobban tetszik:

# data[].attributes.subject
Tanuljátok meg azt a verset, amelyik jobban tetszik:

# data[].attributes.body
Eljött a szép Karácsony,

Aranyozott kis szánon.

Hozott diót, mogyorót,

Jó gyerekeknek valót.

# data[].attributes.body
Karácsony méltó megünneplésének elengedhetetlen része az Advent, az ünnepet megelőző négy hét. Az advent varázsos hangulata, a karácsonyi várakozás ideje a régmúltra visszanyúló, gyönyörű, téli hagyomány.
Az Advent az egyházi év kezdete, mert Advent első vasárnapjával kezdődik az egyházi esztendő. Ilyenkor az utcákat is díszbe öltöznek, fénybe és várakozásba borul a föld, a szívek készülnek a kis Jézus megszületésének bensőséges örömére - egymásnak is kis ajándékokkal, meglepetésekkel, finom süteményekkel készülünk. Ilyenkor a lakásokban megjelennek a kis mécsestartó házikók, a vanília és fahéj illatú teák, és a koszorúk a bejárati ajtókon.

# data[].attributes.body
Karácsony

Lehalkul a város zaja
karácsony estére.
Melengeti a lelkünket
a kis gyertyák fénye.
Megszületett a szeretet
lelkünkben e napon.
Hogy a fáradt embereknek
hitet, reményt adjon.

# data[].attributes.body
Keresd a párját!

# data[].attributes.body
Síkidomok
Nevezd meg a mértani formákat, majd színezd a megfelelő színekkel!

# data[].attributes.attachment_link.title
Gryllus Vilmos: Szálljatok le... (karácsonyi gyerekdal)

# data[].attributes.headline
    Hallgassátok meg a mesét, mondjátok meg hol született a kis Jézuska, hogy hívták az édesanyját?  Mi tetszett a legjobban a meséből? Mi nem tetszett?               A kovács lánya   

# data[].attributes.subject
    Hallgassátok meg a mesét, mondjátok meg hol született a kis Jézuska, hogy hívták az édesanyját?  Mi tetszett a legjobban a meséből? Mi nem tetszett?               A kovács lánya   

# data[].attributes.body
Volt egyszer a világon egy király .

Nagyon kíváncsi király volt, hát tudni akarta, mennyien laknak a birodalmában. Elhatározta, hogy minden embert lajstromba vesznek írnokai, aztán megszámolják, hányan vannak. Hírnökök vitték szét a parancsot minen városba, minden faluba: aki ahol született, családjával együtt menjen oda, ott lesz az összeírás.
Élt akkoriban a birodalomban egy szegény ácsmester. Meghallotta ezt a parancsot, elment haza. Így szólt áldott állapotban lévő feleségéhez:
–Kedves feleségem, Mária! Nézd, mit parancsolt a király! El kell menjünk Betlehembe. Mire a kisbaba megérkezik, már ott leszünk, s jó emberektől majd szállást is kapunk. De nézzed csak, vettem ezt a szamarat, ezen majd kényelmesen ülhetsz. Lassú léptű, óvatos járású, ne félj, biztonságban leszel. S hát jó az Isten, vigyáz ránk, hogy a gyermek békében szülessen.
- Jól van, kedves férjem, József. Ha úgy mondod, legyen úgy.
Azzal Mária felült a szamárra, és elindultak. Este volt, mire Betlehembe érkeztek. A város szélén volt egy fogadó, József bekopogott.
- Jó emberek, adjatok szállást. Nézzétek, a feleségem várandós, megpihennénk.
- Eredjetek innen, Isten hírével, nincs nekünk helyünk egy embernek sem. Asszonynak, szamárnak meg még úgyse. Van a városban más fogadó, keressetek ott helyet!
Mentek tovább. Találtak egy másik fogadót.
- Jó emberek! Adjatok szállást, könnyen az asszonyomnak. Lássátok, kisbabát vár.
- Eredjetek innen! Mit képzeltek! Majd még itt születik meg, aztán sírásával felveri a fáradt utasokat!
Mentek tovább. De ahány helyre bezörgettek, mindenünnen elzavarták őket.
Volt ebben a városban egy gazdag kovács. Volt mindene. Háza, barma, szolgája rengeteg. És volt egy szép szép kislánykája is. Mégis szomorú volt a kovács, odaadta volna házát, barmát, kincsét, gazdagságát, ha a kislányát valaki meg tudta volna gyógyítani. Mert ennek a leánykának mindkét keze csuja volt. Bénán lógott az oldalon. Nem tudott vele se ölelni, se simogatni, se egy pohár vizet elvenni, se egy karéj kenyeret megkenni. Ennek a kovácsnak a háza éppen a város legszélén állott, ez volt az utolsó ház. Ide bezörgetett József.
- Kérlek, szánj meg minket, engedj a házadba!
- Jaj, jó ember. Nálam még az ágyfiókban is szállóvendég van. Nincs hová tegyelek se téged, se a feleséged. Eredj, keress magatoknak máshol helyet! - mondta a kovács.
Hát akkor előbújt a háta mögül a csujakezű kislánya. Odament Józsefhez.
- Bácsika, bácsika! Figyelj rám. Gyere énmögöttem. Mutatok nektek egy barlangocskát. Édesapámé, itt van nem messze a város szélétől. Istállónak használjuk. Van benne tehénke, bárányok, borjak ... jó melegre belehelték, nem fogtok fázni. A széna friss, puha, illatos. Ma hordta be édesapám. Jó lesz nektek, meg a kisbabának is, ha megszületik.
Azzal a kislány előrement és mutatta az utat. Úgy volt, ahogy mondta. Az istálló meleg volt, a széna friss és illatos.
József és Mária hálát adott Istennek a szállásért, megköszönték a kovács kislányának a segítséget.
Eljött az éjszaka, és a szegény ácsmester felesége egy gyönyörű kisfiúnak adott életet. Amikor megszületett, olyan fényességet támadt a sötét barlangban, mintha ezer misegyertyát gyújtott volna valaki. De még a barlang fölött is megfényesedett az ég, mert egy ragyogó csillag állt meg fölötte.
Másnap reggel a kovács csujakezű kislánya hamar kiszökött az ágyból, szaladt egyenesen a barlang felé. Ment be a barlangba, nézte a csepp babát a jászolban. Mária ott ült mellette.
- Nem, gyere ide kislány, nézd meg őt közelről is - hívta a lánykát. - Gyere, kedvesem, vedd a karjaidba, nézd, odaadom neked.
- Jaj, nénike! Nem tudom én a karjaimba venni, látod, csuja kezem van. Mind a két karom lóg. Mióta megszülettem így van ez. Szeretném én ölelni magamhoz, de nem tudom.
- Nem, ne félj! Gyere, kedvesem! Gyere, ne törődj semmivel! Ülj ide mellém és vedd a karjaidba Szent Fiamat, kicsi Jézuskámat!
Azzal Mária maga mellé ültette a kovácsmester csujakezű kislányát, és a karjaiba tette kicsi fiát, Jézuskáját. S csudák csudájára a kislány ölelte a szép kicsi bubát, ringatta és énekelt neki.
- Nénike! Nénike, nézd, ringatom, ölelem a kis Jézuskát! - potyogott a könnye, s nevetett egyszerre.
Aztán megéhezett a Kisjézus, Mária vette ölébe a gyermeket és megszoptatta. A kislány pedig futott, rohant haza.
- Édesapám! Nézze! Nem vagyok már csujakezű. Tudok ölelni, simogatni, kenyeret kenni, pohár vizet adni. Nézze édesapám! Szállnak a karjaim!
Elmesélte a kovácsmesternek, mi történt. Akkor a kovács nagyot sóhajtott és így szólt:
- Jaj, ha tudtam volna, hogy ő a Mária, adtam volna szállást néki éjszakára!
Inkább én feküdtem volna istállóba, nemhogy Szűz Mária, s az ártatlan Jézuska.

Mert Szűz Mária tett olyan nagy csodát,
Hogy meggyógyította a kovács leányát.
Szentháromság Isten áldja és engedje,
Áldassék örökre az Úrjézus neve.
Áldás és szent béke szálljon nemzetünkre.
Áldás és szent béke szálljon nemzetünkre.

# data[].attributes.body
Karácsony, az év legszebb ünnepe. Ilyenkor ünneplőbe öltözik a szívünk és a lelkünk, ünnepi fénybe borulnak az utcák, és a házak is. Az emberek szíve megtelik szeretettel. Nemsokára itt van a karácsony, amikor a Kis Jézus születését ünnepeljük. Az előttünk álló napokban arra gondoltam, hogy készülődjünk méltóképpen mi is a szeretet ünnepére és várjuk az angyalka érkezését. Töltsük meg szíveinket jósággal, szeretettel, gondoskodással, széppel. Kedves szülők! Tudom, hogy megterhelő számotokra ez az időszak, főleg ilyenkor karácsony küszöbén. Én megpróbálom nem nehezíteni nagyon a dolgotokat és jelzem ismételten, hogy a feladatokat mindenki a saját időbeosztása szerint, lehetőségeihez mérten végezze! Az ajánlásokból válogassatok tetszés szerint. Izgalmas, áldott készülődést kívánok mindenkinek!

# data[].attributes.body
Folytatódhat a móka! :)

# data[].attributes.attachment_link.title
Preschool Learn to Dance: This is the Way We Sled

# data[].attributes.body
Haladj a szaggatott vonalak mentén, majd színezd ki s karácsonyfát!

# data[].attributes.body
Angyalka

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
TraLaLa - Cantece si desene animate pentru copii

# data[].attributes.attachment_link.title
O, brad frumos - Cântece de iarnă pentru copii | TraLaLa