# data[].attributes.headline
25 - 26.10.22 Тема уроку повітряно-дугове та киснево-дугове різання металлів

# data[].attributes.subject
25 - 26.10.22 Тема уроку повітряно-дугове та киснево-дугове різання металлів

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=U52ymrnkJAQ
https://www.youtube.com/watch?v=G8vvf3SxIsg

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Савченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Дугове різання вугільним і металевим електродами пластин різної товщини. Арпентій О.О.

# data[].attributes.headline
11.04.   13.04.22.  ВИГОТОВЛЕННЯ МАКЕТУ БУДУНКУ

# data[].attributes.subject
11.04.   13.04.22.  ВИГОТОВЛЕННЯ МАКЕТУ БУДУНКУ

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=lMZWX3ERse4

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Видавництво Навчальна книга — Богдан

# data[].attributes.attachment_link.title
Майстер-клас "Будинок"

# data[].attributes.attachment_link.title
Виготовлення продовжувача

# data[].attributes.attachment_link.title
Виготовлення совка

# data[].attributes.attachment_link.title
виготовлнння деталей

# data[].attributes.headline
14.03.16.03.22    РОБОЧІ КРЕСЛЕННЯ ДЕТАЛЕЙ ТА ЕСКІЗИ

# data[].attributes.subject
14.03.16.03.22    РОБОЧІ КРЕСЛЕННЯ ДЕТАЛЕЙ ТА ЕСКІЗИ

# data[].attributes.attachment_link.title
компютерна модель

# data[].attributes.headline
2.03.22 МОДЕЛЮВАННЯ ЯК МЕТОД ДОСЛІДЖЕННЯ ОБ*ЕКТІВ

# data[].attributes.subject
2.03.22 МОДЕЛЮВАННЯ ЯК МЕТОД ДОСЛІДЖЕННЯ ОБ*ЕКТІВ

# data[].attributes.attachment_link.title
моделювання2

# data[].attributes.attachment_link.title
типи моделювання

# data[].attributes.body
Тема уроку: " Проводити розбирання і збирання  електрообладннання в послідовності згідно інструкції, з видаленням пилу і бруду
https://studfile.net/preview/5366706/page:33/

# data[].attributes.body
Тема уроку: "Очищення від пилу та волокон розподільчих пристроїв підстанції"
https://ips.ligazakon.net/document/view/reg2533?an=556&ed=1998_01_0

# data[].attributes.body
Тема уроку: "Чищення ізоляторів , обмивання гірлянд ізоляторів"   http://um.co.ua/7/7-16/7-161015.html
https://leg.co.ua/knigi/pravila/pravila-bezpechnoyi-ekspluataciyi-elektroustanovok-spozhivachiv-16.html

# data[].attributes.body
Тема уроку: " Обладнання зварювального поста"
Тема уроку:  Організація робочого місця електрозварника"

https://distsi.blogspot.com/p/4-5-171120.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Законспектувати: Зварювальним постом називається робоче місце зварника, обладнане всім необхідним для виконання зварювальних робіт. Зварювальний пост електрозварника укомплектовують джерелом живлення (трансформатор, випрямляч, перетворювач, ацетиленовий генератор), зварювальними кабелями, електродотримачем або пальником, пристосуваннями, інструментами, засобами захисту.
Зварювальні пости можуть бути стаціонарні й пересувні. Стаціонарні пости - це відкриті зверху кабіни для зварювання виробів невеликих розмірів. Каркас кабіни висотою 1800-2000 мм виготовляють із сталі. Для кращої вентиляції стіни кабіни піднімають над підлогою на 200-250 мм, їх виготовляють із сталі, азбестоцементних плит, інших негорючих матеріалів і фарбують вогнетривкою фарбою (цинкові, титанові білила, жовтий крон), яка добре поглинає ультрафіолетові промені зварювальної дуги. Дверний проміжок закривають брезентовою ширмою. Підлогу роблять з бетону, цегли, цементу. Кабіни повинні освітлюватись денним і штучним світлом і добре провітрюватись. Для роботи сидячи, використовують столи висотою 500-600 мм, а при роботі стоячи - близько 900 мм. Кришку стола площею 1 м2 виготовляють із сталі товщиною 15-20 мм або з чавуну товщиною 25 мм. До стола підєднують струмопровідний кабель від джерела живлення. Поряд із столом розміщують кишені для електродів та їх відходів, інструменти (молоток, зубило, сталева щітка тощо) й технологічну документацію. Для зручності при зварюванні встановлюють металеве крісло з діелектричним сидінням. Під ногами має бути гумовий килимок, а все обладнання кабіни - надійно заземлене. Пересувні пости використовують при зварюванні великих виробів безпосередньо на виробничих ділянках.
Організація робочого місця зварника регулюється нормами і постановами Охорони праці і Техніки безпеки (ОП і ТБ). Ці вказівки повинні дотримуватися на всіх підприємствах і приватних майстерень, а їх ігнорування призводить до штрафів і травм. Але існує і Наукова організація праці (НОП), чиї поради носять рекомендаційний характер, що допомагає оптимізувати вже існуюче виробництво, щоб збільшити ефективність робочого процесу за рахунок поліпшення умов і підвищення безпеки співробітників. На підставі всіх цих джерел зібрані ключові положення про те, як має бути обладнано робоче місце зварника в різних ситуаціях.

МЕТА ОРГАНІЗАЦІЇ РОБОЧОГО МІСЦЯ

Грамотна розстановка обладнання і створення певних умов для виконання роботи сприяють наступного:

підвищується продуктивність підприємства;

зварнику зручніше виконувати роботу, тому поліпшується якість результату;

підвищується захист робітника від пасивних шкідливих впливів (гази, випромінювання);

попереджаються травми на виробництві;

створюється сприятливе середовище для роботи інших співробітників, чия діяльність здійснюється поруч зі зварювальником.

Щоб досягти всі ці цілі докладаються зусилля щодо впровадження в робочу місцевість ряду заходів і технологій, які забезпечують достатній простір і зручність зварнику, а також захист здоров'я як самого фахівця, так і оточуючих.

КАБІНА

Організація робочого місця електрозварника, який працює на постійному місці в цеху, починається з облаштування кабіни. Це допомагає спокійно виконувати зварювальні роботи, і захищає інших від іскор і світлових спалахів.

Кабіна повинна мати розміри, що дозволяють заносити в неї вироби призначені для зварювання. Якщо вироблені конструкції невеликі, то мінімальна площа кабіни повинна складати 2 х 2 метри. Це дасть розташувати все необхідне і вільно переміщатися навколо вироби. Щоб випромінювання від зварювання не заважало оточуючим, висота стінок кабіни встановлюється до 1,8 м. Оскільки більшість зварювальних маніпуляцій проводиться на рівні столу, цієї висоти буде достатньо. Каркас кабіни виконується з профільної труби або куточків. Стійки кріпляться до підлоги анкерами. Можна передбачити двері, яка буде повністю ізолювати робочий простір зварника по периметру.

Для поліпшення природної вентиляції, між підлогою і початком стінки кабінки виставляється зазор в 150 мм. Це сприяє притоку повітря і підняття шкідливих газів від зварювання вгору. Сторони кабіни можна виготовити з листового шиферу або тонкого заліза. Допускаються варіанти з брезенту і навіть фанери, але ці матеріали необхідно просочити вогнестійкими складами. Фарбувати стіни бажано в цинкові або титанові білила. Підійде жовтий крон. Ці речовини на поверхні кабіни будуть добре поглинати ультрафіолетове випромінювання. Якщо пофарбувати подібну конструкцію в чорний або темно-синій колір, то погіршиться загальна освітленість, т. К. Буде поглинання світла, що виходить від лампи над робочим місцем.

НА ВІДКРИТОМУ МІСЦІ

Облаштування робочого місця зварника ручного дугового зварювання на відкритому просторі відбувається з використанням щитків і огорож. Це може бути застосовано у випадках постійного переміщення фахівця по цеху або при виїзних роботах. Щитки ставляться для перекриття візуального контакту між електричною дугою і робітниками, які працюють поруч.

Подібні огорожі мають дві стійки на ніжках, між якими знаходиться лист тонкого заліза або шиферу. Висота робиться такий же, як і у кабінки. Його встановлюють так, щоб він не заважав зварнику у виконанні завдання і закривав його від інших. Забарвлення виконують в стилі "зебри" (чорно-жовту або чорно-білу), щоб огорожі були добре помітні оточуючим. Це служить попередженням про зварювальних роботах.

ВСТАНОВЛЕННЯ ЕЛЕКТРООБЛАДНАННЯ

Електрозварювальний трансформатор, і інші агрегати, видають досить гучний шум, погано впливає на нервову систему людини. Через дратівливості погіршується якість шва і знижується продуктивність. Тому стугонливе обладнання встановлюється на деякій відстані від місця виконання робіт. Трансформатор або перетворювач краще розташувати в межах 5-7 метрів від зварника. Це знизить видаваний шум, але в той же час не буде ускладнювати процес регулювання апарату.

Джерело зварювального струму, що знаходиться посеред цеху, захищають щитками для безпеки. Якщо є багатопостові установки, то для них споруджують постійний паркан із сітки або виносять їх в окрему кімнату. Відстань від стіни до апарату повинна становити не менше 500 мм. На відкритому повітрі необхідно передбачити навіс, щоб захистити обладнання від опадів. Кабелю від апарату прокладаються по-над стінкою, щоб про них не спотикалися.

ТРИМАЧ

Головний інструмент зварника - це власник. Від його зручності і продуманості залежить продуктивність і якість. Тримач може бути двох видів: затискати електрод як прищіпка, або стягувати шляхом закручування рукоятки. Незалежно від типу, він повинен дозволяти змінити електрод за 4 секунди.

Конструкція добре ізолюється для запобігання ураження струмом. Кабель і сам власник постійно впливають на руку зварника своєю вагою. Тому маса цих елементів повинна бути мінімальною, щоб не перевтомлювати зварника і не обмежувати в русі.

Якщо робота ведеться на великій силі струму (від 500 А), то власник забезпечується захисною накладкою, що запобігає ураження руки зварника високими температурами дуги. Коли зварювальний струм перевищує показники в 600 А, кабель проводиться до електротримачі минаючи рукоятку за яку береться робочий. Сторони, які фіксують електрод, піддаються налипання бризок розплавленого металу, тому ускладнюють заміну нового витратного елемента. Це уповільнює весь процес і зварювальник швидше втомлюється. Для запобігання цього ефекту поверхню держателя, на яку летять краплі металу, змащується автолом і чиститься в кінці дня надфілем.

Для зручного виконання зварювальних маніпуляцій практично розташовувати виріб на столі. Це підвищує швидкість накладки швів і зручність зварювання у важкодоступних місцях. Стіл зварника виготовляється за індивідуальними розмірами, виходячи з габаритів майбутніх виробів. Ніжки повинні мати регулювання по висоті, щоб підлаштовуватися під різних по зростанню робочих.

На столі стоїть передбачити пристосування для:

безпечної укладання власника в процесі перестановки вироби;

швидкого доступу до витратних матеріалів і легкої зміни електрода;

розташування інструментів (молотка, напилка, ліхтарика, шлакоотделітель, щітки по металу);

розпалювання електрода на чорновий поверхні;

установки нестандартних конструкцій з виступами в спеціальні отвори.

ВИТЯЖКА

Важливим атрибутом робочого місця електрогазозварника є витяжка. Вона забезпечує видалення шкідливих важких газів від плавиться металу і покриття електродів. Не практично розташовувати її в вигляді великого парасольки над столом, оскільки частина шкідливої ​​суміші буде проходити через органи дихання зварника.

Доцільно встановлювати гнучку систему бокового відсмоктувача повітря, яка буде відразу забирати шкідливі гази, на даючи їм підніматися на-віч робітника. Така лінія забезпечить перестановку витяжки в будь-яке місце в межах зварювальної кабіни. При цьому варто пам'ятати про шум двигуна заважає робочому, тому силовий агрегат для прокачування повітря розміщується за межами кімнати.

Створення зручних умов для зварника підвищує якість швів і процес випуску готової продукції. Зниження пасивного шкоди на виробництві та захист від травм персоналу сприяють збереженню постійного колективу і злагодженій взаємодії співробітників.

Інструкція

з охорони праці № __________

для електрозварника ручного зварювання

1. Загальні положення

1.1. До виконання електрозварювальних робіт допускаються особи, які досягли 18-річного віку, визнані придатними для даної роботи медичною комісією, пройшли спеціальне навчання з безпечних методів і прийомів ведення робіт та мають кваліфікаційну групу з електробезпеки не нижче ІІ.

1.2. Електрозварник ручного зварювання, якого приймають на роботу, повинен пройти вступний інструктаж з охорони праці, виробничої санітарії, пожежної безпеки, прийомів і способів надання долікарської допомоги потерпілим, бути ознайомлений під розпис з умовами праці, правами та пільгами за роботу в шкідливих та небезпечних умовах праці, про правила поведінки при виникненні аварій.

1.3. До початку роботи безпосередньо на робочому місці електрозварник ручного зварювання повинен пройти первинний інструктаж з безпечних прийомів виконання робіт.

Про проведення вступного інструктажу та інструктажу на робочому місці робляться відповідні записи в Журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці і Журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці.

При цьому обов'язкові підписи як того, кого інструктували, так і того, хто інструктував.

1.4. Електрозварник, що приймається на роботу, після первинного інструктажу повинен протягом 2-15 змін (залежно від стажу, досвіду і характеру роботи) пройти стажування під керівництвом досвідченого, кваліфікованого електрозварника ручного зварювання, який призначається наказом (розпорядженням) по дорожній організації.

1.5. Повторний інструктаж з правил і прийомів безпечного ведення роботи електрозварник повинен проходити:

- періодично, не рідше одного разу на квартал;

- при незадовільних знаннях з охорони праці не пізніше місячного строку;

- у зв'язку з допущеним випадком травматизму або порушенням вимог охорони праці, що не призвело до травми.

1.6. Електрозварник ручного зварювання повинен працювати у спецодязі та спецвзутті, передбачених Типовими галузевими нормами: костюмі брезентовому або костюмі для зварника, рукавицях брезентових, черевиках шкіряних.

На зовнішніх роботах взимку: куртці та брюках бавовняних на утеплювальній прокладці, валянках.

1.7. Робочі місця повинні бути забезпечені інвентарними загородженнями, захисними та запобіжними пристроями, повинні мати достатнє освітлення. В разі потреби, користуватися справним переносним світильником напругою не вище 42 В, а при роботі в котлах, цистернах, колодязях - не вище 12 В.

Освітленість робочого місця має бути не менша за 50 лк.

1.8. Електрозварник повинен протягом усього робочого дня тримати в порядку і чистоті робоче місце, не захаращувати проходи до нього матеріалами та конструкціями.

1.9. Забороняється проводити зовнішні електрозварювальні роботи на риштуваннях під час грози, ожеледі, туману, при вітрі силою 15 м/сек і більше.

1.10. Електрозварювальну установку розміщувати так, щоб були забезпечені вільний доступ до неї, зручність і безпека при веденні робіт.

При одночасному використанні кількох зварювальних установок їх треба встановлювати не ближче 350 мм один від одної, а ширина проходів між ними повинна бути не менше 800 мм.

1.11. Електрозварювальну установку включати в електромережу тільки за допомогою пускового пристрою.

Забороняється живити зварювальну дугу безпосередньо від силової та освітлювальної електромереж.

Довжина проводів між живильною мережею та пересувною установкою не повинна перевищувати 10 м.

Кабель (електропроводку) слід розміщувати на відстані не менше 1 м від трубопроводів кисню та ацетилену.

1.12. Відстань від місця проведення електрозварювальних робіт до місця встановлення газогенератора, балонів з газом та легкозаймистих матеріалів повинна бути не менша за 10 м.

1.13. Забороняється зберігати легкозаймисті матеріали та вибухонебезпечні речовини в приміщеннях для зварювання.

1.14. У закритих приміщеннях і всередині ємностей електрозварник повинен працювати при наявності припливно-витяжної вентиляції.

Забороняється одночасна робота електрозварника і газозварника (газорізальника) всередині закритої ємності або резервуара.

1.15. Робочі місця при роботі кількох електрозварників в одному приміщенні слід обгороджувати світлонепроникними щитами (екранами) з вогнетривкого матеріалу, заввишки не менше 1,8 м.

1.16. Виконувати електрозварювальні роботи на висоті з риштувань та інших засобів підіймання дозволяється тільки після перевірки майстром їх міцності і стійкості, а також після вживання заходів, що попереджають спалахування настилів, падіння розплавленого металу і огарків електродів на працюючих або людей, які проходять поблизу.

Забороняється використовувати випадкові опори.

1.17. Електрозварник, при потребі, повинен спускатися в траншеї (котловани) по приставних драбинах, переходити через канави і траншеї по перехідних містках.

1.18. Електродотримач має бути заводського виготовлення, легкий, забезпечувати надійне затиснення і швидку зміну електродів без дотику до струмоведучих частин і бути справний.

Держак повинен бути виконаний з теплоізоляційного діелектричного матеріалу. Забороняється застосовувати електродотримачі з підвідним проводом у держаку при силі струму 600 А та більше, а також ручний інструмент, що має:

- вибої, відколи робочих кінців;

- задирки та гострі ребра в місцях затискання рукою;

- тріщини та відколи на затилковій частині.

1.19. Забороняється протирати деталі перед зварюванням бензином або гасом.

1.20. Необхідно стежити, щоб руки, взуття та одяг були завжди сухі.

2. Вимоги безпеки перед початком роботи

2.1. Перед початком роботи електрозварник повинен:

- надіти спецодяг, спецвзуття, застебнути манжети рукавів. При цьому куртка не повинна бути заправлена в брюки, а брюки мають бути випущені поверх черевиків;

- одержати індивідуальні засоби захисту, які необхідно використовувати за призначенням:

щиток електрозварника - для захисту від бризок розплавленого металу, від дії променів електричної дуги;

запобіжний пояс - при роботі на висоті, всередині ємності;

шланговий протигаз - для роботи всередині закритих резервуарів при наявності аерозолю, газу, пилу;

каску з дво- і тришаровими підшоломниками - для захисту голови від падіння предметів;

азбестові і брезентові нарукавники - для захисту від бризок розплавленого металу при стельовому зварюванні;

окуляри захисні із світлофільтром марки "В", "Г";

- оглянути і упорядкувати робоче місце і проходи поблизу нього, підлога на робочому місці повинна бути суха;

- перевірити ізоляцію зварювальних проводів, переконатись у наявності заземлення електрозварювальної установки та надійності з'єднання всіх контактів;

- переконатись, що поблизу місця зварювання немає легкозаймистих і пальних матеріалів.

2.2. Забороняється виконувати зварювальні роботи на посудинах, що перебувають під тиском.

2.3. До початку зварювання деталі (конструкції) повинні бути надійно закріплені.

2.4. Забороняється залишати без догляду електродотримач під напругою, а також працювати при несправності зварювального агрегату, зварювальних проводів, електродотримача або шолома-маски (щитка).

3. Вимоги безпеки під час виконання роботи

3.1. Роботи в закритих ємностях повинні виконуватися не менше, ніж двома робітниками, один з яких повинен знаходитися зовні зварювальної ємності для здійснення контролю за безпечним проведенням робіт зварювальником. У цього робітника кваліфікаційна група повинна бути не нижче III для даного виду робіт.

Електрозварник, що працює у середині ємності, повинен мати запобіжний пояс з закріпленою на ньому мотузкою, другий кінець якої довжиною не менше 2 м повинен знаходитися в руці іншого робітника, що знаходиться зовні ємності.

Переносне освітлення у середині ємності повинно бути з напругою не більше 12 В.

При зварюванні у середині котлів, резервуарів електрозварник, крім спецодягу, зобов'язаний користуватися діелектричними рукавичками, калошами, килимами, каскою для захисту голови.

3.2. Під час проведення електрозварювальних робіт на висоті електрозварник повинен застосовувати сумку для електродів та ящик для недогарків.

Забороняється розкидати недогарки.

3.3. Зварювальний агрегат необхідно підключити до живильної мережі через індивідуальний рубильник проводом відповідного перерізу згідно з інструкцією по експлуатації зварювальних агрегатів. При цьому відстань між зварювальним агрегатом і стіною має бути не менша за 0,5 м.

Підключати до електромережі і відключати від неї електрозварювальні установки, а також ремонтувати їх повинні тільки електромонтери. Забороняється виконувати ці операції електрозварникам.

3.4. Роботи в особливо небезпечних приміщеннях можна виконувати тільки після одержання наряд-допуску, якщо агрегат має електроблокування, що забезпечує автоматичне відключення зварювального ланцюга при заміні електрода, при холостому ході.

3.5. При стельовому зварюванні необхідно користуватися азбестовими або брезентовими нарукавниками, при зварюванні кольорових металів і сплавів, які містять цинк, мідь, свинець, - респіраторами з хімічним фільтром і проводити роботи тільки при працюючому місцевому відсмоктуванні.

3.6. Забороняється:

- різати і зварювати метал у висячому положенні;

- вести зварювальні роботи з приставних драбин.

3.7. Під час виконання зварювальних робіт необхідно закривати обличчя щитком із світлофільтрами для захисту очей та обличчя від дії променів електричної дуги, а також бризок розплавленого металу.

3.8. Під час проведення електрозварювальних робіт безпосередньо на автомобілі електрозварник повинен спочатку заземлити раму або кузов автомобіля. Якщо зварювання ведеться безпосередньо близько від паливного бака, закрити його листом заліза чи азбесту від попадання іскор.

3.9. Перед проведенням зварювальних робіт на газобалонному автомобілі (газодизельному) газ необхідно випустити, а балони продути інертним газом і повідомити про це майстра.

3.10. Зварювання при ремонті ємності з-під пально-мастильних матеріалів треба робити після обробки їх 15-20%-ним розчином каустичної соди або продуванням сухою парою з наступною перевіркою вмісту небезпечних речовин в ємності за допомогою газоаналізатора.

Зварювання проводити при відкритих кришках.

3.11. Електрозварникові забороняється:

- дивитись самому і дозволяти дивитись іншим на електрозварювальну дугу без захисних окулярів, щитів;

- працювати з щитом, окулярами, які мають щілини і тріщини;

- працювати на електрообладнанні з оголеними проводами та відкритими струмоведучими частинами;

- послідовне включення у заземлюючий провідник кількох електрозварювальних установок.

3.12. Зварювальну установку слід заземляти до включення її в електромережу.

Металеві частини зварювальних установок, що не перебувають під напругою під час роботи, повинні бути заземлені.

Над клемами зварювальних трансформаторів мають бути козирки і надписи: "Висока сторона", "Низька сторона".

3.13. Забороняється захаращувати доступи і проходи до протипожежного інвентарю, вогнегасників і гідрантів.

3.14. Зварювальні установки на час їх пересування мають бути відключені від мережі.

3.15. Забороняється застосування електрозварювальних проводів з пошкодженим обплетенням чи ізоляцією.

Жили зварювальних проводів слід з'єднувати опресовуванням, зварюванням, паянням або спеціальними затискачами (при обов'язковому відключенні електроенергії).

3.16. Забороняється використовувати як зворотний провід контур заземлення, труби санітарно-технічних мереж (водопровід, газопровід та ін.), металеві конструкції будівль і технологічного устаткування.

3.17. Напруга холостого ходу джерел зварювального струму не повинна перевищувати максимальні значення, вказані в паспорті зварювального обладнання.

3.18. Про всі випадки обривання проводів, несправності заземлюючих пристроїв та інші пошкодження електрообладнання електрозварник повинен негайно повідомити майстра.

4. Вимоги безпеки після закінчення роботи

4.1. По закінченні роботи електрозварник повинен:

- відключити електрозварювальну установку від джерел електроенергії;

- виключити вентиляцію.

4.2. Упорядкувати робоче місце, обладнання, інструменти і пристрої.

Прибрати проводи та інструмент у відведене для них місце або здати в комору.

4.3. Зняти спецодяг і спецвзуття, очистити його від пилу та іншого бруду і покласти у відведене для зберігання місце та переодягтися. Потім вимити обличчя і руки теплою водою з милом або прийняти душ.

4.4. Повідомити майстра про закінчення робіт і про всі неполадки під час проведення робіт.

5. Вимоги безпеки в аварійних ситуаціях

5.1. При виникненні аварійної ситуації електрозварник ручного зварювання повинен вимкнути струм у разі:

- пожежі в зоні роботи;

- травми, що трапилась з кимсь із робітників;

- ураження електричним струмом.

5.2. Електрозварник, помітивши загоряння, повинен негайно приступити до гасіння пожежі наявними засобами та повідомити адміністрацію.

5.3. Для гасіння пожежі в електрозварювальній установці електрозварник повинен застосовувати вуглекислотний вогнегасник, сухий пісок або грубошерстну тканину.

5.4. Якщо погасити пожежу своїми силами неможливо, електрозварник повинен негайно викликати найближчу пожежну команду по телефону чи будь-якими засобами зв'язку.

# data[].attributes.attachment_link.title
Спецтехнологія 4-мсту Урок№5 Тема: Підготовка робочого місця до виконання ручного дугового зварювання. "Правила охорони праці під час зварювання металів" 17.11.20

# data[].attributes.attachment_link.description
Законспектувати: Зварювальним постом називається робоче місце зварника, обладнане всім необхідним для виконання зварювальних робіт. Зварювальний пост електрозварника укомплектовують джерелом живлення (трансформатор, випрямляч, перетворювач, ацетиленовий генератор), зварювальними кабелями, електродотримачем або пальником, пристосуваннями, інструментами, засобами захисту. Зварювальні пости можуть бути стаціонарні й пересувні. Стаціонарні пости - це відкриті зверху кабіни для зварювання виробів невеликих розмірів.

# data[].attributes.body
Тема уроку: "Вміння користуватися технологічною карткою на зварювання" https://kemppi.in.ua/ua/catalog/standard_process_maps/271.htm

# data[].attributes.body
Тема уроку: " Класифікатори електродних покриттів"
https://zavantag.com/docs/1099/index-118135-21.html

# data[].attributes.body
Тема уроку: "Навички в розпізнаванні фізичних властивостей різних металів та сплавів"
https://disted.edu.vn.ua/courses/learn/1576

# data[].attributes.headline
   29.03. виробниче навчання

# data[].attributes.subject
   29.03. виробниче навчання

# data[].attributes.body
Тема уроку: " Вступне заняття".
https://zap.dcz.gov.ua/publikaciya/elektrozvarnyk-ruchnogo-zvaryuvannya-23456-rozryad

# data[].attributes.body
Тема. Фарбування зовнішніх частин приладів і устаткування.http://fixikygr22.blogspot.com/2017/04/2.html відеоhttp://farbateka.com.ua/instrumenti/elektroinstrument/pidgotovka-ta-tehnika-nanesennja-farbi-za.html

# data[].attributes.headline
Виробниче навчання  2021р

# data[].attributes.subject
Виробниче навчання  2021р

# data[].attributes.body
05 11 2021р тема"заряджання акумуляторної батареї https://pulsar.kiev.ua/ua/yak_pravilno_zaryadzhati_akumulyator

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Правильна зарядка акумулятора

Однією з найбільш важливих умов коректної роботи, хорошої віддачі і тривалого терміну служби акумуляторної батареї є її правильний заряд. Це стосується абсолютно всіх акумуляторів: будь то потужні промислові великої ємності, або ж крихітні батарейки в Ваших мобільних. На жаль, далеко не всі користувачі знають, що є правильна зарядка акумулятора. Дана стаття покликана допомогти людям в цьому питанні і бути "керівництвом користувача" при зіткненні з завданням належним чином зарядити АКБ (акумуляторну батарею).

Існує безліч різних видів електричних акумуляторів - для кожного з них характерні свої правила і особливості заряду. Всі вони докладно описані в інструкціях по експлуатації, обов'язковим чином поставляються продавцем (принаймні ми так робимо завжди) разом з акумуляторною продукцією. Однак, борознити інструкцію в пошуку потрібної інформації не завжди зручно, та й не завжди, погодьтеся, є до того бажання. Тому, в даній статті ми обрисуємо загальні правила щодо правильної зарядці найбільш популярних і часто використовуваних в побутових умовах акумуляторів - свинцево-кислотних необслуговуваних герметичних АКБ (найчастіше це акумулятори для ДБЖ, акумулятори для електромобілів, електромоторів, для човнів, ехолотів, для сигналізації та зв'язку та ін.) - AGM та гелевих акумуляторів. Ці правила у дечому справедливі і для автомобільних стартерних (обслуговуємих) АКБ, хоч процес заряду таких акумуляторів і має деякі особливості.

Як заряджати акумулятор?

Отже, давайте розберемося, що вдає із себе правильний заряд акумуляторної батареї. Для початку хочемо звернути увагу на одне загальне правило, що стосується ВСІХ БЕЗ ВИКЛЮЧЕННЯ видів акумуляторів, відомих науці: чим менше раз розряджається акумулятор і чим менш глибоким є кожен окремо взятий його розряд, тим більшим буде термін його служби. Всі міфи про те, що акумулятор (який би він не був!), Потрібно кожен раз повністю розряджати, а потім повністю заряджати, і тільки так він прослужить максимально довго, а також затвердження "знавців", що, мовляв, треба обов'язково періодично розряджати акумулятор, інакше він зіпсується - повна нісенітниця! Якщо Вам пропонують купити акумулятор і при цьому розповідають подібні "історії" - тримайтеся від таких продавців і їх продукції подалі. Для низькоякісних батарей, вироблених з "брудного" вторсировини, відсутність періодичної "струсу" у вигляді розряду-заряду може дійсно бути причиною швидкого виходу з ладу (через те, що пластини даних АКБ надмірно забруднені, і без "струсів" дана "бруд "швидко обволікає поверхню пластин і заважає нормальному проходженню процесу електролізу). Але для якісних акумуляторів найбільш улюбленим є саме режим постійного (буферного) подзаряда, при якому практично відсутні розряди, а сама АКБ постійно перебуває під правильним напругою.

Тут треба враховувати також ефект пам'яті деяких акумуляторних батарей - зараз під ефектом пам'яті розуміється оборотна втрата ємності, що має місце в деяких типах електричних акумуляторів при порушенні рекомендованого режиму заряду, зокрема, при заряді не повністю розрядженого акумулятора. Назва пов'язана з зовнішнім проявом ефекту: акумулятор начебто "пам'ятає", що в попередні цикли роботи його ємність була використана повністю, і при розряді віддає струм тільки до "кордону, що запам'ятав". Нікель-метал-гідридний (Ni-MH), нікель-кадмієвий (NiCd), срібло-цинковий акумулятор.

Переходимо ближче до справи. Щоб правильно заряджати акумулятор потрібно розуміти, в якому режимі він у Вас експлуатується.

Що таке буферний режим роботи

Найяскравіший приклад буферного режиму роботи акумулятора - ДБЖ (джерело безперебійного живлення, він же UPS). В ДБЖ акумуляторна батарея знаходиться на постійній підзарядці і віддає енергію лише тоді, коли пропадає електрика в мережі, а як тільки вона з'являється, акумулятор тут же заряджається. Це самий щадний режим роботи і саме в буферному режимі, як ми вже говорили, акумулятори служать довше за все (наприклад, наші батареї EverExceed серії ST, вироблені за технологією AGM нового покоління, мають термін служби в буферному режимі при Т=20С - 12 років).

Що таке циклічний режим роботи

Приклад циклічного режиму використання АКБ - підлогомиюча машина, дитячий електромобіль в парку атракціонів, або ж система автономного електроживлення з використанням альтернативних джерел енергії (сонячних батарей, вітряків і т.д.). Акумулятори в цих додатках розряджають-заряджають як мінімум 1 раз на добу. Такий режим є найбільш суворим, і термін служби АКБ тут вже обчислюється не роками, а кількістю циклів розряд-заряду (ну і їх глибини, природно). Згадані раніше акумулятори EverExceed серії ST можуть забезпечити до 600 циклів глибокого 100% розряду (звичайні ж AGM-акумулятори - не більше 280). Завжди дуже дивує, коли в додатках з явно циклічним характером роботи (ті ж системи електроживлення на сонячних батареях, або мобільні кавомашини) деякі "умільці" пропонують використання стартерних автомобільних акумуляторів (аргумент - їх дешевизна!). Повідомляємо всіх, хто зіткнувся з подібною пропозицією: стартерні АКБ мають тонкі пластини, вони розраховані лише на запуск двигуна і подальшу підзарядку від генератора, в циклічному ж режимі з глибокими розрядами вони не прослужать і пари місяців - їх пластини "посипляться" і на цьому експеременту з "дешевим аналогом" буде завершено.

Як правильно заряджати акумулятор в буферному режимі:

Всім відомо, що номінальна напруга одного елемента в свинцево-кислотних АКБ = 2 Вольта (відзначимо, що на практиці вона зазвичай ніколи не дорівнює строго 2 В, але для простоти застосовується саме таке число). У побуті найчастіше використовуються акумуляторні батареї напругою 6 Вольт (3 елементи) і 12 Вольт (6 елементів).

В буферному режимі напругу заряду слід виставити на рівні 2,27 - 2,30 Вольт на елемент (тобто для 12-вольт це 13,6 - 13,8 В, а для 6-вольта - 6,8 - 6,9 В). Це підходить як для AGM, так і для гелевих батарей.

Струм заряду повинен бути обмеженим в величину, рівну 30% від номінальної 10-годинний ємності акумулятора, виражену в Амперах (для гелевих акумуляторів - 20%). Наприклад, для батареї з ємністю С ₁₀ = 100 Аг обмеження струму заряду має становити 30 А (для гелевих АКБ - 20 А).

Як правильно заряджати акумулятор в циклічному режимі:
Напруга заряду:
2,4 - 2,45 В / ел. (14,4 - 14,7 В на 12-вольтову батарею або 7,2 - 7,35 В на 6-вольтову) - для AGM-акумуляторів;

2,35 В / ел (14,1 В на 12-вольтову батарею або 7,05 В на 6-вольтову) - для гелевих акумуляторів.
Струм заряду:
20% від С ₁₀ (для батареї ємністю 100 Ач - це 20 А).

Скільки повинен тривати заряд батареї

Тривалість заряду залежить від початкової зарядженості (розрядженості) батареї. Спочатку йде швидкий заряд (бустерний), але в міру насичення струм знижується, доходячи до мінімуму при досягненні повної зарядженості АКБ. Критерій повної зарядженості - падіння струму, який приймає акумулятор, до 2 - 3 мА на кожну Аг ємності батареї (при буферному заряді). Наприклад, для тієї ж С ₁₀ = 100 Аг батареї падіння струму зарядки до 200 - 300 мА буде означати, що батарея майже повністю заряджена. Щоб довести рівень заряду АКБ до 100%, слід продовжувати зарядку таким мілі-струмом ще близько 1 годину. Зазвичай, повністю розряджена батарея заряджається за 10 годин в циклічному режимі або за 30-48 годин в буферному.

Слід врахувати, що для повної зарядки акумуляторної батареї їй слід передати приблизно на 20% енергії більше, ніж випливає з поняття "номінальна ємність". Це, так би мовити, закони природи, і вони єдині для всіх свинцево-кислотних та й інших батарей, незалежно від виду і виробника. Образно кажучи, якщо батарею не "перенаситити", в ній не завершаться належні електрохімічні процеси і подальша віддача буде менше.

Проводити зарядку акумуляторних батарей бажано при температурі навколишнього середовища 20 - 25°С.

При меншій температурі заряджати необхідно більш тривалий час. Зарядка акумулятора при температурі менше 0°С стає вкрай небажаною (бо майже безрезультатна). На Вашому зарядному пристрої також бажана наявність функції термокомпенсації (зміни напруги заряду в залежності від температури навколишнього середовища).

Таблиця з основними параметрами правильної зарядки акумуляторної батареї

Також даємо відповідь на питання користувача з приводу режимів заряду "BULK", "ABSORBTION" і "FLOAT", присутніх в деяких ЗУ з інтелектуальною системою заряду:

У режимі BULK йде зарядка постійним струмом, при цьому напруга на акумуляторі постійно зростає до значення 2,4-2,45 В/ел;

У режимі ABSORPTION досягається максимальна напруга, яка підтримується постійною, в той час як струм зарядки падає;

У режимі FLOAT напруга плавно знижується до буферної (2,27В/ел.), Струм залишається мінімальним. Це є режим УТРИМАННЯ акумулятора.

Вирівнюючий заряд застосовується, коли є значний розкид по напрузі на акумуляторах (елементах або моноблоках) - більш +/- 1%. Але таке буває рідко, принаймні для пристойних АКБ. Крім того, якщо батарея хоч зрідка включається на розряд, а потім на заряд, то розкид в якійсь мірі згладжується. Якщо розкиду немає - то і вирівнюючий заряд виробляти немає сенсу.

Більш детальна інформація по правильному заряду конкретних видів акумуляторних батарей міститься в інструкції з експлуатації.

Пульсар Лімітед - Енергія для Кращою Життя!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
зарядка акумулятора

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
як заряджати акб

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
правильний заряд акумуляторної батареї

# data[].attributes.attachment_link.title
Як правильно заряджати акумулятор

# data[].attributes.attachment_link.description
Однією з найбільш важливих умов коректної роботи, хорошої віддачі і тривалого терміну служби акумуляторної батареї є її правильний заряд. Це стосується абсолютно всіх акумуляторів: будь то потужні промислові великої ємності, або ж крихітні батарейки в Ваших мобільних. На жаль, далеко не всі користувачі знають, що є правильна зарядка акумулятора.