# data[].attributes.body
Det spelar ingen roll om det handlar om ett fotbollslag eller en nynazistisk förening, johan behövde tillhöra en grupp för att ens överleva. Människan är ett flockdjur och kroppen tillför belöningssignaler så fort man känner att man får tillhöra en grupp. Johans utanförskap utnyttjades av de högerextrema krafterna.

Haloeffekten (indirekt): Micke, som kom fram till Johan under Sverigedemokraternas informationsmöte, antog att Johan var en person i utanförskap. Som Johan berättar var han en kort, tjock rödhårig kille, ett utseende som för många lätt förknippas med den mobbade individen i gruppsammanhang. Med dessa egenskaper som Micke antog, på grund av haloeffekten, blev Johan perfekt för rekrytering. Micke visste även, på grund av hans antagande, vilka punkter han skulle trycka på för att Johan skulle vilja bli en del av deras grupp.

För Johan var vi:et och dom:et ett sätt att knyta ett starkare band till sin grupp. Han använde det som en förklaring till hans handlande och ledde även till att han utförde hemska utan någon vidare baktanke. Dessutom fanns det en logik bakom Johans beteende där att passa in i gruppen var så viktigt att han misshandlade invandrare hänsynslöst.

En annan förklaring bakom Johans agerande är att i en grupp där en politisk åsikt genomsyrar skapas det en tydlig social identitet som resulterar till en hög konformitet, som i sin tur ledde till att det både blir svårare att stå upp för sin egna åsikt. När Johan väl ville byta riktning, och stå för sin egna åsikt och inte gruppens,  i livet hotade hans då vänner med att de skulle skada honom.

Spegelneuroner aktiveras när vi ser någon annan göra någonting. Spegelneuronerna gör att vi efterliknar varandra till exempel ser vi en individ utföra en handling som vi sen efterliknar. Risse har tidigare inte efterliknat någon i hans omgivning då han endast blivit utsatt för mobbning där han tydligt är offret. När han var offret blev det omöjligt för honom att efterlikna mobbarna. Forskare menar att det krävs att en individ känner empati för en grupp för att spegelneuroner ska aktiveras. När Johan tidigare inte kände någon empati för de grupper han omringades av i skolan, exempelvis de mobbarna han blev offer för. Saker och ting ändrades när Micke klev fram till och talade med Johan och plötsligt bjöd in honom till denna ny grupp. När Johan nu började utveckla en känsla för empati i den nya gruppen han befann sig utvecklades ett beteende som gjorde att hans spegelneuroner aktiverades och således tog han efter. Med tanke på att hans hjärna känt sig utanför ända fram till att han bjuds in Nazi-hänget blev den empatiska känslan överväldigande så intrycken och effekterna blev således så starka.

Johan intalade sig själv och köpte propagandan att invandrare var levde på bidrag samt inte ville arbeta,  Han var tveksam mot vissa av de ideologiska tankarna samt våldet. Han upplevde någon typ av kognitiv dissonans då han kände och tyckte att hans beteende var fel men rättfärdigar detta genom att intala sig själv att tro på de extrema åsikterna. Han hade  äntligen fått uppleva samhörighet med en grupp som uppfyllde hans bekräftelsebehov. Det var inget som Johan tänkte offra och fortsatte utöva våld etc för den högerextrema gruppen.

Att johan fortsatte så länge som han gjorde, utan vidare eftertanke, beror på hans undermedvetna rädsla att inte längre tillhöra gruppen. Han gjorde något oetiskt, som de flesta människor inte skulle förmå sig att göra, under ett flertal år. Detta beror på att viljan och glädjen av att äntligen tillhöra en grupp, var större än hans empatiska sida. Ofta krävs det en stor händelse för att någon i ett motsvarande sammanhang ska vakna upp i det, som johan beskriver det, psykotiska tillstånd. För Johan var det när han blev pappa, vilket fick honom att reflektera över den situationen han befann sig i.

# data[].attributes.body
Innan Johan fick kontakt med den högerextremistiska gruppen har han alltid känt sig ensam och utanför. När en man gick fram till honom och visade intresse påriktigt var det en främmande känsla. Hjärnan är social och när man umgås med kompisar som man trivs med slappnar hjärnan av och belöningssignaler skickas ut. Johan befann sig i ett tillstånd då han letade efter någon typ av samhörighet. Det skulle lika gärna kunna varit en annan grupp som till exempel en religiös grupp, bara Johan kände någon typ av samhörighet. Det var första gången han kände samhörighet och första gången har fick vara medlem i en grupp. Men även om Johan uppskattning kring att vara inkluderad betydde mycket för honom delade han inte alla åsikter som gruppen hade, han drabbades av kognitiv dissonans. Men eftersom gruppen betydde så mycket för honom spelade inte den kognitiva dissonansen speciellt stor roll. Anledningen till att hans starka åsikter mot invandrare växte var på grund av haloeffekten. Han fick höra att invandrare levde på bidrag och inte jobbade, vilket bidrog till att han sammankopplade det med en rad olika negativa egenskaper vilket bildade hans uppfattning om invandrare.

Micke som kom från högerextremisterna visste precis vad han skulle säga till Johan för att övertyga honom.

# data[].attributes.body
Johans barndom präglades av starka känslor av utanförskap. I skolan blev Johan retad och mobbad, under tonåren fick Jóhan kontakt med den högerextremistiska rörelsen och han hamnade i en värld, våld och kriminalitet. Majoriteten av människor söker social validering och om man inte kan få det i sitt vardagsliv som i Johans fall är det vanligt att gå till extrema grupper i ett försök att hitta vänner.  Denna attitydsförändring gentemot livet påverkas då socialt umgänge formar individen och påverkar dess KBT. Avsaknaden av en tillhörighet gjorde att Johan lätt föll för de extrema gruppernas Vi och dem-tänk. En annan anledning till hans fallenhet för extrema rörelser var det faktum att  varje människa mår bra av att få uppmärksamhet.  Denna extrema grupp lyckades utan större svårigheter rekrytera Johan till deras organisation. Johan fick en social samhörighet i utbyte mot att han följde konformiteten och blev en del av gruppen.
Man kan säga att halo-effekten utspelades på ett indirekt sätt då Micke bekräftade för Johan att han såg honom, som person och visade ett tydligt intresse. Detta resulterade i ett förtroende från Johan till Micke. Och detta gjorde det alltså mer okej att genomföra kriminella handlingar då en person som man har förtroende för tar det första steget.

# data[].attributes.body
Johan kände utanförskap. Han var i behov av samhörighet och han kände ingen social identitet. Högerextremister utnyttjade hans utanförskap. Det spelade egentligen ingen roll vilken grupp som pratade med honom, det kunde lika gärna ha varit en kristen församling. När han hade pratat med högerextremister kände han att han äntligen tillhörde en grupp, han kände ett vi och dom. Det var hög konformitet i gruppen, Johan var osäker och ville inte avvika från gruppen. Om han avviker från gruppen skulle han känna sig exkluderad igen och det skulle leda till utanförskap igen. När man känner sig utanför aktiveras samma del i hjärnan som när man känner fysisk smärta.
Anledningen till att det var svårt att ta sig ur gruppen var att han för första gången i sitt liv kände samhörighet med andra människor, vilket gav honom en trygghet. och social identitet. Tidigare i sitt liv hade han varit utstött - skulle han medvetet ta steget ut i utanförskapet igen? När Johan var lite skilde hans föräldrar sig och pappan flyttade till Malmö där han blev kompis med invandrare. Johan började fundera över ifall invandrarna var viktigare än Johan själv. På så sätt började hatet att växa. När han funderade på att faktiskt lämna gruppen fick han hot från gruppmedlemmarna. Det fanns en kognitiv dissonans hos Johan på slutet av hans tid i gruppen. Han började ifrågasätta vad han höll på med och började tvivla på ifall de politiska idéerna var hållbara. Hans beteende och känsla stämde inte överens med hans tankar.
När Johan lämnade gruppen ändrade han sin attityd gentemot invandrare.  Från att ha slagits och känt hat till att tänka att det inte är okej att bete sig så.

# data[].attributes.body
Utanförskap, mobbad, ensam, saknad av social identitet - sökte efter samhörighet.

Manipulerad, uppmärksamhet, bekräftelse, kände gemenskap. Anledningen till varför det var svårt att ta sig ur var för att han ständigt fick belöningssignaler i och med att han äntligen blev sedd och omtyckt. Det  blev även svårare då han kunde känna gemenskap i gruppen och grupptryck existerade som i de flesta sociala grupper (hög konformitet).

Johans åsikter om invandrare byggdes på och blev därför som en haloeffekt.  Till exempel,  hans pappa som lämnade familjen och lärde känna fler invandrare vilket fick han att känna avundsjuka vilket resulterade till en negativ attityd gentemot invandrare.  Denna attityd förvärrades under mötet när Johan fick reda på att  invandrare får bidrag utan att jobba. Detta ansåg han var orättvist då han som mobbad inte fick något bidrag.

# data[].attributes.body
Det spelar ingen roll om det handlar om ett fotbollslag eller en nynazistisk förening, johan behövde tillhöra en grupp för att ens överleva. Människan är ett flockdjur och kroppen tillför belöningssignaler så fort man känner att man får tillhöra en grupp. Johans utanförskap utnyttjades av de högerextrema krafterna.

Haloeffekten (indirekt): Micke, som kom fram till Johan under Sverigedemokraternas informationsmöte, antog att Johan var en person i utanförskap. Som Johan berättar var han en kort, tjock rödhårig kille, ett utseende som för många lätt förknippas med den mobbade individen i gruppsammanhang. Med dessa egenskaper som Micke antog, på grund av haloeffekten, blev Johan perfekt för rekrytering. Micke visste även, på grund av hans antagande, vilka punkter han skulle trycka på för att Johan skulle vilja bli en del av deras grupp.

För Johan var vi:et och dom:et ett sätt att knyta ett starkare band till sin grupp. Han använde det som en förklaring till hans handlande och ledde även till att han utförde hemska utan någon vidare baktanke. Dessutom fanns det en logik bakom Johans beteende där att passa in i gruppen var så viktigt att han misshandlade invandrare hänsynslöst.

Spegelneuroner aktiveras när vi ser någon annan göra någonting. Spegelneuronerna gör att vi efterliknar varandra till exempel ser vi en individ utföra en handling som vi sen efterliknar. Risse har tidigare inte efterliknat någon i hans omgivning då han endast blivit utsatt för mobbning där han tydligt är offret. När han var offret blev det omöjligt för honom att efterlikna mobbarna. Forskare menar att det krävs att en individ känner empati för en grupp för att spegelneuroner ska aktiveras. När Johan tidigare inte kände någon empati för de grupper han omringades av i skolan, exempelvis de mobbarna han blev offer för. Saker och ting ändrades när Micke klev fram till och talade med Johan och plötsligt bjöd in honom till denna ny grupp. När Johan nu började utveckla en känsla för empati i den nya gruppen han befann sig utvecklades ett beteende som gjorde att hans spegelneuroner aktiverades och således tog han efter. Med tanke på att hans hjärna känt sig utanför ända fram till att han bjuds in Nazi-hänget blev den empatiska känslan överväldigande så intrycken och effekterna blev således så starka.

Johan intalade sig själv och köpte propagandan att invandrare var levde på bidrag samt inte ville arbeta,  Han var tveksam mot vissa av de ideologiska tankarna samt våldet. Han upplevde någon typ av kognitiv dissonans då han kände och tyckte att hans beteende var fel men rättfärdigar detta genom att intala sig själv att tro på de extrema åsikterna. Han hade  äntligen fått uppleva samhörighet med en grupp som uppfyllde hans bekräftelsebehov. Det var inget som Johan tänkte offra och fortsatte utöva våld etc för den högerextrema gruppen.

Att johan fortsatte så länge som han gjorde, utan vidare eftertanke, beror på hans undermedvetna rädsla att inte längre tillhöra gruppen. Han gjorde något oetiskt, som de flesta människor inte skulle förmå sig att göra, under ett flertal år. Detta beror på att viljan och glädjen av att äntligen tillhöra en grupp, var större än hans empatiska sida. Ofta krävs det en stor händelse för att någon i ett motsvarande sammanhang ska vakna upp i det, som johan beskriver det, psykotiska tillstånd. För Johan var det när han blev pappa, vilket fick honom att reflektera över den situationen han befann sig i.

# data[].attributes.body
Johan kände ett stort utanförskap under hela sin uppväxt, vilket bidrog till att han inte kände någon social identitet. När Johan sen blev erbjuden att få vara NÅGON och fick vara del av en grupp tog han chansen direkt. Han fick en roll i en grupp han inte själv hade valt och han fann trygghet i gruppen. Det fanns en hög konformitet i gruppen och Johan ville vara en del av det och känna sig viktig. Johan fick bekräftelse (belöningssignaler) och detta skapade en vi och dom känsla. Han tappade bort sig själv och gjorde endast val som gynnade gruppen. Gruppen delade samma attityd och åsikter kring invandrare. Den fientliga känslan gentemot invandrare grundades i Johans relation med sin pappa. Han hade många invandrare som kompisar och Johan kände sig bortvald av sin egen pappa. Det skapade negativa tankar kring invandrare och därefter fann han ett större intresse för Sverigedemokraterna samt att det uppstod en haloeffekt kring invandrare . När Johan fick en negativ tanke kring invandrarna i Sverige som levde på bidrag och tog sin fars uppmärksamhet följde fler negativa åsikter om dom. I och med att Johan var ensam, en vilsen själ, tror vi att den större gruppen utnyttjade hans situation för att övertala honom in till deras åsikter. Det är lättare att påverka en enskild person än en grupp där en gemensam attityd och konformitet redan existerar.

# data[].attributes.body
Johans utanförskap aktiverar samma del av hjärnan som vid fysisk smärta, vilket kan hjälpa till att förklara varför han mådde så dåligt under sitt uppväxt, genom att bli exkluderas från alla grupper (t.ex. Gröna Lund), tills han blev inkluderad på mötet i Växjö. Som människor vill vi tillhöra en grupp. Vi får en belöngssignal i hjärnan när folk håller med oss och när vi hamnar i en grupp med människor vi trivs med, vilket Johan upplevde först när han mötte de andra på mötet. Han blev sedd och bekräftad, vilket han inte blivit tidigare. Haloeffekten spelade in i Johans tankar om invandrare, han la till fler egenskaper på invandrare vilket till slut ledde till en avsky. Han nämner att många invandrare lever på bidrag och lägger därefter till fler negativa egenskaper så som att "de förstör det svenska samhället". Vi tror att det hela grundar sig i ett utanförskap och ett sökande efter tillhörighet. Den här gruppen blev hans primära grupp, hans kallade dem till och med sin familj, med en hög konformitet vilket gjorde att Johan inte ville avvika från gruppen (grupptryck). Han  värdesatte gemenskapen och sammanhållningen framför ett kritiskt förhållningssätt till hans egna tankar och värderingar. Genom att Johan aldrig gick med i Sverigedemokraterna ingick han inte i en formell grupp, utan bildade en informell grupp med människor som hade samma attityd gentemot invandrare. Johans attityd uppstod genom normer inom hans informella grupp. Att Johans attityd består kan även förklaras med mere exposure, att ju mer han är i sammanhang där attityden förekommer och pratas om, desto mer håller han sig till den. När Johan sedan bröt mot gruppens normen utfärdades sanktioner i form av hot om att Johans vänner skulle skada honom.

Anledningen till att det var svårt för Johan att lämna den informella gruppen berodde bland annat på att han ville känna gemenskapen, samt att det är svårt att lämna en grupp med hög konformitet. Johan nämner till och  med att de hotade att skada honom om han ändrade sin åsikt och attityd gentemot invandrare, vilket gör det svårare för honom att gå emot dem. Det kan även tänkas att han är rädd för att lämna för att han inte vill förlora tillhörigheten och är rädd att bli ensam igen. Kognitiv dissonans uppstod i och med att känslan var bra (att vara med i en grupp, känna tillhörighet), beteendet bestod (eftersom han var kvar i gruppen), men tanken skilde sig eftersom han började tvivla på gruppens värderingar. Det kan vara svårare att gå emot två av komponenterna än en, för att gå ur gruppen behövde Johan ändra både  beteende och känsla.

# data[].attributes.body
På grund av den utanförskap Johan känt under sin barndom och uppväxt hade han ett behov av bekräftelse och uppmärksamhet, varifrån den kom spelade ingen större roll. Han saknade en social identitet men fick en när han blev någon, han fick betydelse i ett sammanhang och kände samhörighet. Orsaken till att han började umgås med dessa människor grundas på att hjärnan skickar en belöningssignal (dopamin) när man får medhåll från andra vilket han saknat under sin uppväxt. Eftersom belöningssignaler är som en drog blir man beroende, Johan blev beroende av att få medhåll från andra, han fortsatte följa gruppen; konformitet. Att han hade svårt för invandrare och umgicks med andra människor med liknande åsikter ledde till att den negativa attityden befästes och blev starkare; mere exposure.

Att Johan hade svårt att lämna rörelsen kan bero på den starka samhörighet den informella gruppen kände, men den kognitiva dissonansen som uppstod när han började tvivla på de politiska avsikterna bakom hans handlingar vägde tyngre och ledde till hans "avhopp".

# data[].attributes.body
Läs artikeln om Johan. Förklara hans väg in i den högerextrema gruppen samt varför det var svårt att ta sig ur den.

Koppla ditt resonemang och dina slutsatser till socialpsykologiska begrepp och eventuella studier du har läst om. Du kan även dra paralleller till egna erfarenheter.

Ställ frågor som "varför" och "vad leder det till" för att få syn på psykologiska samband.