# data[].attributes.body
Kuva: https://www.elaintieto.fi/sika-tuotantoelaimena/

# data[].attributes.body
Porsimishäkkejä käytetään, koska ne helpottavat emakon hoitamista poikimisen aikana. Erityisesti säikyille ensikoille voi olla mahdotonta antaa kipupiikkiä, jos ne kulkevat vapaana poikimassa. Häkissä oleminen helpottaa emakoiden hoidon yksilöimisen. Emakoita on myös turvallisempi hoitaa, jos ne ovat häkissä. Kiimassa oleva emakko on arvaamaton. Se ei katso, ketä se nostelee tai kenen päälle se hyppii ollessaan kiimassa. Häkissä ollessa porsaiden tallomis- ja litistymisvauriot ovat myös pienemmät.

(Koivisto, H. Miksi emakko on häkissä? Tarkastelussa emakkohäkki ja tiineytyshäkki. Maaseutumedia. 13.8.2016)

Porsituskarsinoiden lattia koostuu betonista, betonista ja ritilästä tai muovitetusta ritilästä. Kiinteälattiaisissa karsinoissa on helpointa käyttää pesäntekomateriaaleja ja kuivikkeita. Osassa sikaloista emakko pääsee osittain kulkemaan vapaana häkissä. Porsituskarsinoissa on porsaita varten lämmitetty pesä, jonne emakko ei pääse. Rauhalliset olosuhteet takaavat onnistuneet imetysolosuhteet.

(Eläintieto. Sika tuotantoeläimenä. Viitattu 29.11.2018)

# data[].attributes.body
- Optimaalinen lämpötila tiineiden osastolla on + 14-18oC, porsimisosastolla + 16-21oC, vieroitusosastolla + 25-28oC ja alle 4pv ikäisillä jopa + 32-34oC
- Vettä tulisi saada vapaasti jokaisessa tuotantovaiheessa
- Hyvä valaistus helpottaa eläinten ja kiimojen tarkkailua
- Ryhmäkarsinan emakoilla tulisi olla tilaa vähintään 2,25 m2/emakko ja suositusarvo porsaille on 0,4 m2/porsas

(Farmit. 2018, Emakkosikalan tuotanto-olosuhteet. s.1-3. Viitattu 29.11.2018)
https://www.farmit.net/kotielain/emakko/tuotantoymparisto/emakkosikalan-tuotanto-olosuhteet

# data[].attributes.body
Keskeisin mittari porsastuotannon kannattavuuteen on porsaiden määrä emakkoa kohden. Tuotantoa voi tehostaa lisäämällä syntyneiden porsaiden ja porsimisien määrää, vähentämällä porsaskuolleisuutta ja tehostamalla emakon hedelmällisyyskiertoa joko lyhentämällä imetysaikaa tai vähentämällä tyhjäpäivien määrää. Tehokkain keino näistä on vähentää tyhjäpäiviä. Imetystä lyhentämällä ei saavuteta suurta tehokkuuden lisäystä, sillä lyhyempi imetys edellyttää vieroitusolosuhteilta ja -rehustukselta paljon. Tyhjäpäiviä ovat lähinnä vieroituksen ja tiineeksitulon sekä vieroituksen ja poiston väliset ajat. Vieroituksen ja poiston välisenä aikana kertyy eniten tyhjäpäiviä, eli emakoita yritetään siementää/astuttaa useita kertoja ennen kuin ne laitetaan teurasautoon. Jos tyhjäpäivien aikana emakkoa ei saada tiineeksi, se poistetaan. Yleisin poiston syy on hedelmättömyys. Siihen vaikuttavat monet tekijät, mutta  yksi keskeinen syy siihen on emakon energiaepätasapaino imetysaikana, johon voidaan vaikuttaa ruokinnalla ratkaisevasti. Jos emakko saa riittävän energiapitoista rehua imetysaikana, painonmenetyksen riski vähenee ja hedelmällisyyden mahdollisuudet paranevat ja tyhjäpäivien määrä vähenee.

Farmit. Emakko. Viitattu 28.11.2018
https://www.farmit.net/kotielain/emakko

# data[].attributes.body
Kuva: EPA / All Over Press

# data[].attributes.body
Suomessa on nykyään noin 1200 sikatilaa, joista noin puolet on emakkotiloja. Sikatiloja oli vuonna 2009 yli 2200. Vuonna 2009 sikoja oli 1 381 tuhatta, joista emakoita 153 tuhatta. Vastaavat lukemat vuonna 2017 olivat 1 108 tuhatta sikaa, joista 121 tuhatta emakkoa. [1] [2]
Tästä voidaankin päätellä, että tilakoko on suurentunut kovasti ottaen huomioon, että sikatiloja oli kuitenkin noin tuhat kappaletta enemmän vuonna 2009 kuin nykyään. Sikojen määrä ei ole kuitenkaan kokenut suhteessa tilojen määrään niin suurta muutosta.
Vuonna 2009 sikatuotannon tuottajalle maksettava hinta rupesi vähenemään, joten tämä on vaikuttanut sikatilojen vähentymiseen, mutta myös tuotantoteknologian kehittymisellä ja tilakokojen suurentumisella on ollut vaikutusta asiaan.
Luomusikaloita suomessa on vain joitakin kymmeniä. Luomusikaloissa eläimet saavat ulkoilla vähintään toukokuun alusta lokakuun loppuun. Luomusikaloissa ei käytetä emakkohäkkejä, joten porsivat emakot saavat liikkua vapaasti. Myös kuiviketta on pakko käyttää jokaisessa karsinassa luomusikalassa. Luomusianlihalle on paljon kysyntää, mutta siitä maksettava hinta ei välttämättä riitä kattamaan korkeampia tuotantokustannuksia, minkä seurauksena luomusikalat ovat hyvin vähissä suomessa.[3]

1: (MTK. 2017. Suomalaisen sianlihantuotannon strategia 2017-2030. s.3. Viitattu 28.11.2018)
https://www.mtk.fi/maatalous/maatalous_suomessa/sianlihantuotanto/fi_FI/suomalaisen_sianlihantuotannon_strategia_2017-2030/_files/97779314660803389/default/Suomalaisen_sianlihantuotannon_strategia_2017-2030.pdf
2: (Luke. 2018. Kotieläinten lukumäärä. s.1. Viitattu 28.11.2018)
https://stat.luke.fi/tilasto/36
3: (Sikatieto. 2018. Lukumääriä. s.2. Viitattu 29.11.2018)
http://www.sikatieto.fi/suomen-siat-ja-sikalat/lukumaaria

# data[].attributes.headline
Emakon vuosikierto ja keskeisiä hoitotoimia

# data[].attributes.subject
Emakon vuosikierto ja keskeisiä hoitotoimia

# data[].attributes.body
Sukukypsyys

Ensimmäinen kiima noin 200 päivän ikäisenä. Viimeistään 8,5 kk ikäisenä, muuten ensikko poistetaan. Liika lihavuus tai laihuus viivästyttää sukukypsyyttä. ​

Järjestetään ensikoille karjukontakti 200 päivän iästä lähtien. Noin 15 min kahdesti päivässä, kaksi kertaa viikossa.​

Ensikon siemennys paino 130-140kg, siemennetään toiseen tai kolmanteen kiimaan.​

Loppu kesällä ja alkusyksyllä huonompi tiinehtyvyys. Tätä kutsutaan syyshedelmättömyydeksi. (Hoitona stressittömyys, virikkeet, oikeanlainen ruokinta, ryhmäkoko, valojen säätäminen sikalassa)

Kiima ja siemennys (siemennysosasto)

Emakko tulee kiimaan noin viikon kuluttua porsaiden vieroituksesta. Siemennetään kahtena peräkkäisenä päivänä.​

Siemennyksen yhteydessä yleensä rokotetaan ja madotetaan​

Kiimantarkkailu järjestetään antamalla emakoille karjukontakti. Hoitaja matkii karjun käytöstä tökkimällä eläintä kylkiin, nostelemalla nivusista sekä ulkosynnyttimiä alapuolelta, utaretta hierotaan ja ristiselkää painellaan.​

ESIKIIMA= emakko on hyvin aktiivinen ja hyppii muita eläimiä, mutta ei anna vielä hypätä itseään. Ulkosynnyttimet turpoavat ja kirkasta limaa voi näkyä.​

SEISOVAKIIMA= emakko antaa hoitajan istua selässään tai karjun astua sen. Seisovan kiiman kesto vaihtelee päivästä useaan päivään. (tähän vaiheeseen siemennetään)​

Tiineystarkastus tehdään noin kuukausi siemennyksen jälkeen​

Emakot pidetään siemennysosastolla keskimäärin 4-5 viikon ajan

Kanto aika (Joutilasosasto)

Emakon tiineys kestää noin 115 päivää, eli 3kk 3vk 3 päivää​

Ruokinta tärkeää tehdä kuntoluokkien mukaan! Liian lihavalle emakolle voi tulla porsimis- ja imetysongelmia. Liian laiha voi kärsiä imetysrasituksesta ja hedelmällisyyden heikkenemisestä​

Emakon vointia tarkkaillaan. Ruokinta aikana katsotaan, että kaikki tulevat syömään ja ovat kunnossa​

Pitää huomata jos porsii kesken​

Erityisesti pihatoissa huolehdittava emakoille tarpeeksi virikkeitä, että ne eivät tappele

Porsiminen (Porsitusosasto)

Porsaita syntyy keskimäärin 10-15kpl kerralla ja pahnueita emakolla vuodessa keskimäärin 2,3​

Emakko siirretään porsimishäkkiin noin viikkoa ennen odotettua porsimista​

Ruokaa vähän vain ennen porsimista. Porsimisen aikana ei anneta ruokaa, jotta porsiminen ei keskeydy, ja porsimisen jälkeen ruokaa lisätään vähän kerrallaan joka päivä​

Vetoxia (oksitosiinia) voi antaa mikäli poltot loppuvat​

Emakon jälkeisten tulemisen jälkeen kipupiikki​

Porsaille rautapistos heti syntymän jälkeen ja napanuorien lyhennys. Uros porsaille kastraatio noin 3vrk ikäisinä (kipulääke!)​

Porsaille muutaman päivän ikäisinä korvamerkit/tatuoinnit​

Emakko imettää porsaita 4-5 viikkoa, minkä jälkeen vieroitus, vieroituksessa valitaan tulevat siitoseläimet

Lähteet: Siljander-Rasi, H. Nopanen, A. & Helin, J. Sian ruokinta ja hoito, ProAgriamaaseutukeskusten liitto, 2006

# data[].attributes.body
Luonnossa sika käyttää vuorokaudesta noin neljänneksen ruuan etsimiseen. Sika on laumaeläin, joka noudattaa tarkkaa hierarkiaa. Lauma syö samanaikaisesti, yhteensä 7-8 tuntia päivässä.

Siat lepäävät pääasiassa yöllä sekä keskipäivällä. Ne makaavat ryhmässä pitäen toisensa lämpiminä kylminä päivinä.

Sika on siisti eläin. Luonnonvarainen sekä tuotanto-oloissa oleva sika pyrkii pitämään erillään omat makuu-, syömis- sekä ulostusalueet. Ulostusalueena sika mielii kosteaa ja vetoisaa paikkaa.

Hyvin suunnitellussa sikalassa siat ulostavat erilliselle lantakäytävälle, jolloin makuualustat pysyvät kuivina.

Porsimiskäyttäytyminen sekä luonnonvaraisella sekä kesysialla ovat hyvin samankaltaiset. Emakko siirtyy aina rakentamaan pesän tuleville porsailleen. Luonnossa emakko tekee kuopan, jonne se kerää heinää sekä oksia. Myös kesysialle on pesänrakennus osa luontaista porsimiskäyttäytymistä, vaikka sikaa pidettäisiinkin porsimishäkissä. Siksi emakolle onkin hyvä antaa olkia käsiteltäväksi.

Porsiminen kestää 2-4 tuntia. Emakko makaa porsimisen ajan. Syntyneet porsaat ovat valmiita yksilöitä eikä emakko nuole niitä. Porsaat leimautuvat emoon ensimmäisten vuorokausien aikana ja emakko tunnistaa omat jälkeläisensä hajun perusteella. Emakko ruokkii poikasiaan ensimmäisten tuntien aikana taukoamatta, jolloin maitoa erittää koko ajan. Useiden tuntien kuluttua emakon maidontuotanto jaksottuu.

Kesysian porsaat vieroitetaan emakosta noin 4-5 viikon jälkeen. Vieroitus on äkillinen ja stressaava tapahtuma pienille porsaille. Lisärehu, hyvä kuivitus ja lisälämpö lieventää stressiä porsaiden keskuudessa.

Siat ovat laumaeläimiä, jotka noudattavat tarkkaa hierarkiaa. Ne ovat sosiaalisimmillaan pieninä porsaina muutaman viikon ikäisinä, jolloin ne eivät koe lajitoverien kohtaamisia uhkaaviksi.

Arvojärjestys määritellään iän ja hajun perusteella. Noin 8-10 sian laumoissa arvojärjestys määräytyy jo 8 viikon iässä. Liian suurissa ryhmissä sikojen häiriökäyttäytyminen lisääntyy ja hedelmällisyys heikkenee. Ahtaissa tiloissa lauman ala-arvoisimmat joutuvat sorrettaviksi ja ahtaalle.

Farmit. 2018. Sian aistit ja käyttäytyminen. Viitattu 27.11.2018

https://www.farmit.net/kotielain/lihasika/terveydenhuolto/sian-aistit-ja-kayttaytyminen

# data[].attributes.body
Emakko on ruuansulatukseltaan yksimahainen​

Emakko ei pysty käyttämään rehua yhtä tehokkaasti kuten märehtijät​

Rehu viipyy suolistossa lyhyemmän aikaa​

Selluloosan sulatus ei ole tehokasta (Perttilä, S. & Siljander-Rasi, H. Sian ruokinta 2006, s. 14) ​

Ruuansulatus alkaa suussa, jossa rehu hienonnetaan hienoksi velliksi jatkaen matkaansa mahalaukkuun ja sieltä suolistoon​

Maksasta, haimasta, sappirakosta ja suolen seinämistä erittyy rehun sekaan ruuansulatusnestettä, joka sisältää entsyymejä, joka pilkkoo rehun pieniksi molekyyleiksi​ (Sika. Ruokatieto. Viitattu 20.11.2018)​

90 % hiilihydraatin hajoitustuotteista imeytyy ohutsuolessa ja vain 10 % paksusuolessa

95% Valkuaisaineen hajoamisesta tapahtuu ohutsuolessa

Loppu hajoamisesta tapahtuu paksusuolessa, jossa on mikrobeja jotka hajottavat rehuperäistä ja elimistöllistä ainesta ammoniakiksi, amiineiksi ja amideiksi​

Osa menee hajoattomana sontaan ​

Rasvat sulavat haimanesteen entsyymin eli lipaasin avulla​

Lipaasi hajoittaa triglyseridit monoglyserideiksi ja rasvahapoiksi vesiliukoisiksi sappinesteen avulla​

Lyhyet rasvaketjut imeytyvät suoraan verenkiertoon (Perttilä, S. & Siljander-Rasi, H. Sian ruokinta 2006​, s. 14-20)

# data[].attributes.body
Ensikko ja nuori emakko tarvitsevat ravintoaineita kasvuun​

Tavoitteena saada paino nousemaan 40-60 kg tiineyden aikana (Tiineen emakon ruokinta, Farmit, viitattu 23.11.2018)​

Riittävä energiansaanti on tärkeää​

Jo 7,5 % elopainon menetys viivästyttää vieroituskiimaa ja pienentää pahnuekokoa​

Ruokinta saa käytännössä olla ruokahalun mukaista, ja ravinnon maittavuutta voi lisätä porsasrehulla​

Imettävän ensikon syöntikyky on yleensä pienempi kuin vanhemmalla emakolla​

Jos ensikko porsii yli 10 porsaan pahnueen, porsaita voidaan siirtää toiselle samaan aikaan porsineelle emakolle  (Siljander-Rasi, H. & Ketola, U. 2006. Sian ruokinta)

# data[].attributes.body
Imettävän emakon energian tarpeeseen vaikuttavat emakon paino ja painon muutos, maidontuotanto, pahnueen koko, porsaiden koko ja kasvu ja vieroitusikä.​

Eläimen syöntikyky ja geneettinen potentiaali ovat tekijöitä, jotka on hyvä ottaa huomioon suunnitellessa ravitsemusta emakolle​

Riittämätön energian saanti vähentää insuliinin tuotantoa ja eläin vähentää rehun syöntiä​

Aliruokinta viivästyttää vieroituskiimaa ja vähentää irtoavien munasolujen määrää​

Insuliinin eritys tärkeää LH-hormonin eritykselle, joka taas käynnistää kiiman​

Emakon hormonitoiminnan kannalta ei ole oleellista, tuleeko energia rasvasta vai tärkkelyksestä.​

Imetysrehun rasvanlisäykset kuitenkin nostavat maidon rasvaprosenttia joka puolestaan saattaa vähentää porsaskuolleisuutta ja nostaa vieroituspainoa​

Emakon kuntoon on vaikeampi vaikuttaa rasvalisällä​

Niukka energiansaanti lisää porsaskuolleisuutta​

Emakon syöntihalun ollessa huono, sille voi syöttää myös porsasrehua Siljander-Rasi, H. & Ketola, U. 2006. Sian ruokinta

# data[].attributes.body
Emakoiden energiaruokintasuosituksella pyritään parantamaan tiineystuloksia, kestävyyttä ja hyvinvointia ruokinnalla välttymällä suurilta painonvaihteluilta tuotantokauden aikana​

Tähän käytetään apuna kuntoluokituksen perustuvaa tiineysajan ruokintaa​

Emakoille tehdään kuntoluokitus siemennysvaiheessa​

Kuntoluokituksen 1 saaneiden emakoiden jatkotoimista päätetään heti vieroituksen jälkeen​

Heikot ja sairaat viedään teuraaksi välittömästi ​

Kuntoluokkia on viisi 1=Laiha, 2=Kohtalainen 3=Hyvä, 4=Erittäin hyvä ja 5=Lihava​

Siemennysvaiheessa emakon kuntoluokka ei saa olla alle 3,5 ja vieroitusvaiheessa kuntoluokan täytyy olla vähintään 3​

Tämä onnistuu, jos emakko ei menetä imetysaikana painostaan yli 10-15 kg

Emakoiden energiaruokintasuositukset, Luke, viitattu 23.11.2018