# data[].attributes.body
Cellerne får det meste af deres energi ved nedbrydning af kulhydrat. Især nervecellerne er afhængige af glukose. Alle de kulhydrater, vi indtager i kroppen, ender med at blive omdannet til glukose, så det er altså glukose, der nedbrydes i cellerne. Da glukose er så vigtig, må mængden sf glukose i blodet holdes så konstant som muligt.
Opretholdelse af en konstant blodsukkerkoncentration reguleres af hormonerne insulin og glukagon som dannes i de Langerhanske øer i bugspytkirtlen, pancreas, hvorfra de udskilles til blodet.
Efter et måltid stiger blodsukkeret. Dette registreres af de insulinproducerende celler i pancreas, og disse øger udskillelsen af insulin.
Insulin fremmer:

Glukoses optagelse i cellerne

Nedbrydning af glukose til kuldioxid, vand og energi

Omdannelse af glukose til depotsukker, glykogen, sær i leveren, hepar

Regulering af blodsukkeret på et passende lavt niveau ved at fjerne glukose fra blodet.

Når blodsukkerkoncentrationen falder mellem måltiderne, fordi glukose bliver brugt i cellerne, øges dannelsen af glukagon som fremmer omdannelse af leverglykogen til glukose der frigøres i blodet.

# data[].attributes.body
Øget tørst

Hyppig vandladning

Kløe

Infektion i hud og slimhinder

Kvalme

Træthed

Føleforstyrrelser

Synsforstyrrelser

Vanskelig heling af sår

Forringelse af den almene helbredstilstand

# data[].attributes.headline
Hvad er hyperglykæmi og symptomerne på hyperglykæmi?

# data[].attributes.subject
Hvad er hyperglykæmi og symptomerne på hyperglykæmi?

# data[].attributes.body
Hyperglykæmi er for højt blodsukker. De hyppigste symptomer er:

Man føler sig træt og slap

Hyppige vandladninger

Tørst

Hyppige infektioner

Sår heler dårligt

Eventuelt kløe og svie i kønsorganer

Det varierer meget fra person til person, hvilke og hvor mange symptomer man får. Hvis blodsukkeret er over 10 - 15 mmol/l, vil de fleste dog mærke tørst og få hyppige vandladninger.

Et højt blodsukker over lang tid øger risikoen for at udvikle senkomplikationer. Et meget forhøjet blodsukker, som udvikler sig over nogle dage, kan forårsage en akut livstruende tilstand.

# data[].attributes.body
Ved hypoglykæmi forstås en tilstand, hvor blodsukkeret bliver så lavt, at det påvirker hjernens funktion. De første symptomer på lavt blodsukker betegnes også insulinføling - det varierer fra person til person hvad det tidligste symptom er, men typisk er at fornemme en indre uro, rysten på hænderne, svimmelhed, svedtendens, hurtig puls og hjertebanken, humørsvingninger og sultfornemmelse. Du kan også opleve hovedpine og koncentrationsbesvær ved et for lavt blodsukker, og man kan også blive forvirret og aggressiv.

Velregulerede diabetikere får føling, når blodsukkerniveauet falder til under 2-3 mmol/l, mens diabetikere, som er dårligt regulerede, kan få symptomer ved et højere niveau. Alvorlig hypoglykæmi eller insulinshock er, når blodsukker bliver så lavt, at personen skal have hjælp fra andre for at komme ud af tilstanden. Typisk er blodsukkeret under 2 mmol/l og symptomerne er bevidsthedspåvirkning, bevidstløshed og nogle udvikler kramper og lammelser (insulinshock).

Enkelte diabetikere kan udvikle svært hypoglykæmi uden forvarselsymptomer - dette kaldes manglende awareness. Dette ses hovedsagligt hos patienter med længerevarende type 1-diabetes.

# data[].attributes.body
Blodsukkeret måles i en blodprøve: antal millimol glukose per milliliter serum

Blodsukkeret måles via BS-apparatet: millimol glukose per liter blod

Normalt BS er:

Hos personer under 80 år

Fastende blodsukker bør være 5-7 mmol/l

Ikke fastende blodsukker bør ligge mellem 5-10 mmol/l

Hos personer over 80 år

Fastende blodsukker bør være 6-9 mmol/l

Ikke-fastende blodsukker bør være 6-12 mmol/l

Glukosekoncentrationen i blodet bliver reguleret af hormonerne INSULIN og GLUCAGON

Andre hormoner som ADRENALIN og CORTISOL har også indflydelse på blodsukkeret

Insulin udskilles fra beta-cellerne i de Langerhanske øer i bugspytskirtlen PANCREAS

Insulin-udskillelsen øges når blodsukkeret stiger, efter vi har spist/drukket. Dvs. at insulinudskillelsen fremmes hovedsageligt af en stigning af blodsukkeret

Insulinudskillelsen fremmes også af animosyrer i blodet som af det parasympatiske nervesystem. Det parasympatiske nervesystem DPS aktiveres, når der er mad i fordøjelseskanalen

DPS påvirker deraf de insulinproducerende celler til øget udskillelse af insulin

Insulin er et anabolsk (opbyggende modsat af katabolsk, nedbrydende) hormon, der fremmer cellernes optagelse af glukose, aminosyrer og fedtsyrer samt opbygning af glycogendepoter og vævsproteiner. Insulin fremmer også opbygning af fedtdepoter.

Insulinvirkningen er størst på muskel-, lever- og fedtceller.

# data[].attributes.body
Insulinføling

Symptomer: Sult, sved, rysten, koncentrationsbesvær, hjertebanken og blodsukker under ca. 3,9 mmol/l
Tilstand: Du er i stand til at hjælpe dig selv
Det skal du gøre: Spis 15-20 gram hurtigt optageligt kulhydrat og halv skive rugbrød bagefter

Insulintilfælde

Symptomer: Sult, sved, rysten, koncentrationsbesvær, hjertebanken og bevidsthedspåvirket, men vågen
Tilstand: Du skal have hjælp fra andre til at give dig det, du skal have for at få blodsukkeret op igen
Det skal andre gøre: Hjælpe dig med at indtage kulhydrater – men først, når du er helt klar, så du ikke fejlsynker. Hvis du er i stand til at række tunge, kan du også synke dvs. drikke eller spise noget.

Insulinchok

Symptomer: Bevidstløshed og kortvarige krampetilfælde
Tilstand: Du er afhængig af hjælp fra dine omgivelser
Det skal andre gøre: Ringe 1-1-2 og sprøjte glukagon ind i en musk