# data[].attributes.body
Klimaendringere

# data[].attributes.body
Kilder fra Antikken og før-historien er ofte ikke helt sikre fordi det er såpass lenge siden. Kilder fra middelalderen kan vi finne gjennom skriftlig materiale, arkeologiske funn, bygninger, gjenstander, gårdsnavn og andre navn – for å nevne de viktigste.

# data[].attributes.body
Den store nordiske krig

# data[].attributes.body
Reformasjonen

# data[].attributes.body
Peter den store --> tsar

# data[].attributes.body
Trettiårskrigen

# data[].attributes.headline
Oversikt - Religion og styreformer i Europa

# data[].attributes.subject
Oversikt - Religion og styreformer i Europa

# data[].attributes.body
Reformasjonen på 1500-tallet førte til en varig splittelse av kristenheten. Religionskriger mellom katolikker og protestanter brøt ut både innenfor land og mellom stater. Konfliktene bidro til statsutvikling i Europa. Behovet for militære styrker vokste, og med det krav om økte inntekter. Effektive byråkratier sørget for bedre skatteinnkreving, noe som igjen førte til sterkere og mer sentraliserte stater. Flere av dem var såkalte konglomeratstater, samlinger av ulike territorier. Andre stater opplevde en motsatt utvikling.  I Tyskland ble sentralmakten svekket og splittet opp i et utall selvstyrte byer og fyrstdømmer.
De fleste statene utviklet seg enten som enevelder eller som konstitusjonelle kongedømmer. Eneveldet var mest gjennomført i Frankrike. I England vant det konstitusjonelle kongedømmet fram. Hovedideen var at monarkenes makt kom fra folket, og at den burde kontrolleres av mer eller mindre folkevalgte organer. Tidens politiske tenkere var også tilhengere av merkantilismen. Målet for denne økonomiske teorien var å samle mest mulig handel og rikdom innenfor en stats grenser. Den økonomiske veksten fortsatte i Europa. Moderne kapitalisme spredte seg langsomt utover fra kjerneområdene i Nord-Italia og Nederlandene. Spesielt Amsterdam og London vokste nå fram som økonomiske kraftsentre, mens andre deler av Europa sakket akterut. Særlig gjaldt det Øst-Europa, hvor det ikke utviklet seg kapitalisme eller moderne styreformer slik det gjorde i vest.

# data[].attributes.body
I norsk historie kalles perioden 1536-1814 ofte for dansketiden. Da mistet Norge de siste restene av sin selvstendighet og ble underlagt Danmark. Den første tiden lå landet langt nede, men som følge av en sterk økonomisk vekst drevet av nye næringer og en kraftig økning i folketallet ble det en forbedring. Mot slutten av  perioden begynte nordmenn å ønske et selvstyre hvor deres interesser sto mer sentralt.

I 1660 ble Danmark-Norge en av de mest sentralstyrte statene i Europa. Staten var enormt sterk og kunne tvinge blant annet bønder til militærtjeneste. De styrte folks liv, krevde inn skatt og toll. Likevel fikk norsk bondestand sikret seg noen rettigheter. Norge var lenge et jordbrukssamfunn. Gjennom hele perioden opplevde landet en kraftig befolkningsvekst. Gradvis ble det økende utenrikshandel og nye næringer som ga landet bedre økonomi. De store handelsinntektene  ga grunnlag for en sterk elite av kjøpmenn og embetsmenn, disse fikk mer og mer norsk preg. Spørsmålet dukket opp mot slutten: Burde ikke Norge ta mer del i beslutninger som foregikk i København og folket være mer med?

# data[].attributes.body
Braveheart - film
King Arthur - film

# data[].attributes.body
Trekanhandelen er navnet på tidligere det Britiske imperiets sjøhandel der de sendte skip fra Storbritannia til Afrika der de hentet slaver fra koloniene sine som de så sendte til sine Amerikanske kolonier der de jobbet på ulike plantasjer før varene produsert på plantasjen ble sendt tilbake til Storbritannia.

# data[].attributes.body
Koppeepidemi

# data[].attributes.body
Ferdinand Magellens viste at det var mulig å seile jorda rundt

# data[].attributes.body
Christoffer Colombus landgang i Amerika

# data[].attributes.body
Giorgio Vasari (1511-1574)
Leonardo da Vinci(1452-1519)
Michelangelo(1475-1564)
Christoffer Columbus(1451-1506)
Martin Luther(1483-1546)
Jean Calvin(1509-1564)
Jacques- Bènigne Bossuet(1627-1704)
Karl.5

# data[].attributes.body
Barokken
Barokken er en europeisk kulturepoke som strekker seg fra slutten av 1500-talet til slutten av 1700-talet. Før Barokken hadde vi en periode vi kaller Renessansen og denne perioden var med på å forme Barokken sine illusjoner, det var nettopp illusjonene som sto sentralt både i kunsten, kulturen og livssynet på 1600-talet. Barokken var starten på 3D-illusjon. Kongene hadde stor makt i barokken. Det europeiske samfunnet var preget av frøydalkulturen, noe som innebar at sentralmakta til kongen var svak, i mens folk flest var styrt av bare en person kalt kongen.
Pavekirka la en demper på kongemakta før reformasjonen. Å handle i strid med paven var nærmest utenkelig. Etter reformasjonen ble den religiøse sentralmakta i Europa (paven) svakere, imens sentralmakta de enkelte nasjonene (kongen) ble sterkere. I 1660 ble det ny innføring i Norge med at det bare skulle være en person som styrte. Kongen ble regna som “konge av guds nårde” og ingen kan protestere mot makta eller hans avgjørelser.

# data[].attributes.body
Perioden 1400-1600 var et avgjørende skille i historien. Vesten hadde kontroll over store områder. På veldig kort tid knyttet Europa fjerne land sammen i et globalt nettverk.

Renessansen er en sentral epoke i europeisk historie. Den starter i Italia i begynnelsen av 1400-tallet, hovedsakelig i Firenze, og har ved begynnelsen av 1600-tallet spredt seg til store deler av Europa. I Norden gjør renessansen seg hovedsakelig gjeldende på 15- og 1600-tallet.
Renessanse (på italiensk Rinascimento) betyr gjenfødelse og viser til en ny interesse i antikkens kultur, filosofi og kunst. Man så til antikken med beundring og ønsket samtidig å distansere seg fra den umiddelbare fortid. Dermed ble tiden mellom antikken og renessansen kalt middelalderen(mellomalderen).

# data[].attributes.body
Svartedauden

# data[].attributes.body
Norgesveldet

# data[].attributes.body
Senmiddelalderen

# data[].attributes.body
Høymiddelalderen

# data[].attributes.body
Tidlig middelalder

# data[].attributes.body
Akershus Festning
Nidarosdomen
Håkonshallen

# data[].attributes.body
Det arabiske riket

# data[].attributes.body
Frankerriket

# data[].attributes.body
Nursia (ca. 480-543)
Keiser Justinian (482-565)
Muhammed (Ca. 570-632)
Hildegard fra Bingen (1098-1179)
Akvitania (1122-1204)
Augustin (354-430)
Otto I (912-973)
Pave Gregor 7. (1021-1085)
Rikard Løvehjerte (1157-99)
Marco Polo (1254-1324)

Personer norsk middelalder

Eirik Blodøks (895-954)
Leiv Eiriksson (970-1020)
Ottar kong Alfred (890)
Sjaman, Noaide (samer under perioden)
Harald Hårfagre (850-932)
Harald Blåtann (930-986)
Håkon Adalsteinsfostre (920-961)
Olav Tryggvason (963-1000)
Olav Haraldsson (995- 1030)
Harald Hardråde (1015-1066)
Sigurd Jorsalfare (1090-1130)
Harald Gille, Magnus Erlingsson og Sverre Sigurdsson (Høymiddelalderen)
Håkon Håkonsson (1204-1263)
Magnus Lagabøte (1238-80)
Håkon 6. (1380)
Erik av Pommern (1382-1459)
Kristoffer av Bayern (1416-48)

# data[].attributes.body
Folkevandringstiden

# data[].attributes.body
Tower of London - London
Krak de Chevaliers - Homs
Alhambra - Granada
Notre Dame - Paris
Bymurene i Carcassonne - Occitaine
Mont Saint-Michel - Normandie
Karlsbroen - Praha
Il Duomo - Firenze
Sofiakatedralen - Novgorod
Kølnerdomen - Køln

# data[].attributes.body
Middelalderen er tidsrommet mellom Romerrikets fall og det vi kaller nytiden i europeisk historie. Vanligvis regner vi denne perioden fra rundt 500 til 1500. Renessansemennesket mente at middelalderen hadde vært en mørketid, en mellomperiode før antikkens gjenfødelse i renessansen.

Vi deler hele perioden inn i: tidlig middelalder(ca 500-1000), høymiddelalder(ca 1000-1300) og senmiddelalder(ca 1300-1500)

Kirkeorganisasjonen var i tidlig middelalder godt utbygd, biskopen i Roma begynte å kalle seg pave og gjorde krav på en overordnet myndighet innenfor kristenheten. Frankerriket, Det østromerske riket og Det arabiske riket preget middelhavsområdet. I år 800 ble Karl den store kronet til keiser av paven i Roma. Han styrte riket som et føydalt system. Det arabiske riket oppsto med framveksten av islam, men riket ble gradvis splittet.

I høymiddelalderen ble det strid mellom pave og keiser om valg og innsetting av biskoper. De kom frem til at kirken skulle få gjøre dette selv. Senmiddelalderen er regnet som en nedgangstid med pest, kriger, bondeopprør og splittelse innenfor kirken. Samtidig var det området som fikk vekst og omstilling, eks Italia med god handel i disse tider.

Norsk middelalder
Middelaldren i Norge kan inndeles i tidlig middelaldre (ca. 800-1130), høymiddelalder (ca. 1130-1319) og senmiddelalder (ca. 1350-1536). Tidlig middelalder starter med vikingtiden. Sentrale utviklingstrekk i vikingtiden var plyndringstokter, økt handel med omverdenen, befolkningsvekst og bosetting i nye områder, samt rikssamling og kristning.

I første del av høymiddelalderen i Norge var landet herjet av borgerkriger. Samtidig styrket kirken sin makt og innflytelse gjennom opprettelsen av eget erkebispesete i Nidaros. På 1200-tallet nådde Norge sin største geografiske utstrekning, kalt Norgesveldet, og opplevde en politisk, økonomisk og kulturell oppblomstring. Også jordbruksproduksjonen og folketallet økte. Bøndene finansierte kongedømmet, kirken og det verdslige aristokratiet gjennom skatter, avgifter og andre pålagte byrder.

Senmiddelalderen er av historikere blitt omtalt som både en nedgangstid og en omstillingstid. Svartedauden rammet Norge 1300-tallet. Rundt halvparten døde under pesten. Lavere jordleie svekket kongemakten og den jordeiende overklassen. Norge skulle være en dansk provins.

# data[].attributes.body
Caesars borgerkrig

# data[].attributes.body
Spartakus-opprøret

# data[].attributes.body
Erobringen av Hellas

# data[].attributes.body
De puniske kriger

# data[].attributes.body
Perserkrigene

# data[].attributes.body
Regime av farao Aknaton

# data[].attributes.body
Den mesopotamiske sivilisasjonen går under, (kanskje på grunn av klimaendringer)

# data[].attributes.body
Første sivilasajonene

# data[].attributes.body
Perserriket
Sparta
Senatet i Roma
Romerikets navle
Amfiteatre
Akvedukter
Colosseum
Pantheon
Pompeii

# data[].attributes.body
Solon (ca. 638-558 f.kr.)
Aristoteles (384-322 f.kr.)
Platon (427-347 f.kr.)
Sokrates (470-399 f.kr.)
Aleksander den store (356-323 f.kr.)
Spartacus (ca. 109-71 f.kr.)
Gaius Julius Cæsar (100-44 f.kr.)
Gnaeus pompeius (106-48 f.kr.)
Oktavian (63 f.kr - 14 e.kr.)
Kleopatra ( 69-30 f.kr.)
Nero (37-68 e.kr.)

# data[].attributes.body
Antikken var en periode som varte i omtrent 300 fra år 800 f.kr. til år 500 f.kr. Antikken er regnet som en av de viktigste periodene i historien og det med god grunn.  Flere av historiens viktigste personer levde under antikken og flere av historiens viktigste oppdagelser ble oppdaget under antikken. Personer som Sokrates, Aristoteles og Platon levde alle i det antikke Hellas og styresettet demokrati som i dag former vårt moderne samfunn har sine røtter i antikken.

Under antikken ble også verden vitne til grunnleggelsen av et av verdenshistoriens største og mest brutale imperium, Romerriket. I løpet av nærmere 1200 år styrte ulike ledere omtrent 20% av verdens befolkning og nesten 5 millioner km2 og den mest kjente lederen var Julius Cæsar som var keiser av Roma og resten av Romerriket.

# data[].attributes.body
Jordbruksrevolusjonen.

# data[].attributes.body
boka

# data[].attributes.body
Gladiator - film
300 - film

# data[].attributes.body
Zigguraten
Babylon
Pyramider
Sfinkser

# data[].attributes.body
An, Enki og Enil
(Jean-Francois Champollion)
Aknaton
Tutankhamon

# data[].attributes.body
De tidligste spor av de tidlige hominider er funnet i Afrika. Det er blitt funnet fossiler som er mellom fire og tre millioner år gamle. For ca 2.5 millioner år siden dukket det første "ekte menneske" opp. Det var ikke før får 190 000 år siden homo sapiens (det tenkende menneske) ble dannet. Disse skjelettene er anatomisk like oss. Homo Sapiens vandret ut av Afrika og befolket resten av verden. De fleste forskere i dag mener alle mennesker stammer fra disse utvandrerne.

De tidligste flokkene av mennesker levde i et jeger - samlersamfunn. Livet deres var hardt og det var ikke lett å finne mat, men med årene utviklet de nye jaktutstyr og verktøy som gjorde det litt lettere.

For ca 12 000 år siden endret samfunnsformen seg og folk slo seg ned steder hvor det var god tilgang på mat. Jordbruk ble veldig viktig for mennesket og beboerne i landsbyene dyrket aktivt mat.

Den første sivilisasjonen vi kjenner lå i dagens Irak. Slaver gjorde mesteparten av arbeidet innenfor bymurene, mens bøndene arbeidet for jordeierne. Ny teknologi og oppfinnelser bidro til større matproduksjon etterhvert. Mange var veldig religiøse derfor fikk templene en stor betydning.

Evnen til å få store samfunn til å fungere var et viktig skritt på vei mot en enda mer avansert måte å leve på.

# data[].attributes.body
Vilde, Adrian, Sander og Sigurd

# data[].attributes.body
10 000 f.Kr.

5500 - 3500 f.Kr

2200 f.Kr

1364 - 1347 f.Kr

500 f. Kr.

490-479 f.kr.

264-146 f.kr

214-146 f.kr.

73-71 f.kr.

49-45 f.kr.

400-600

732

ca 500-1000

ca 1000-1300

1300

ca 1300-1500

1260-1460

1200-tallet

1300-tallet

1492

1519

1528

1618-1648

1672-1725

1709-1720

1814